Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із наступних підстав : Заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 01.07.1974 року. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Докучаєвським МВ УМВС України в Донецькій області 14.09.2000 року, [PERSON] народився [INFO] в селі Велика Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області. Відповідно до довідки від 14.11.2014 №1451000918, взятий на облік, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України та обліковується за адресою: [ADDRESS]. [INFO], [PERSON], перебуваючи в місті Донецьк, помер у Республіканському онкологічному центрі від раку жовчовивідних протоків, про що 16 листопада 2015 року медичною установою було видано відповідне медичне свідоцтво про смерть №262. 16 листопада 2015 року, його батька поховали на Докучаєвському міському цвинтарі, що підтверджується квитанцією про сплату послуг з поховання від 16.11.2015. Після смерті батька ,у грудні 2015 року ,він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого РУЮ у Донецькій області за видачею свідоцтва про смерть, однак листом б/н від 11.12.2015 року мені було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті, відповідно до діючого законодавства, проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи, видані державними органами на окупованій території - є недійсними і не створюють правових наслідків. У зв'язку із чим, було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту смерті. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у листопаді 2015 року його батько [PERSON] виїхав до м. Докучаєвськ Донецької області для відвідування свого житла та [INFO] помер, про що Республіканським онкологічним центром за формою, затвердженою наказом «МОЗ ДНР» від 09.01.2015 №12 було видане медичне свідоцтво про смерть. 11 грудня 2015 року ,Першотравневим відділом РАЦС районного управління юстиції у Донецькій області у реєстрації смерті [PERSON] йому було відмовлено, оскільки представлене на реєстрацію медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам чинного законодавства. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. У відповідності до п.8 ч.І ст. 256 ЦПК України ,суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ,заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ,частина Донецької області, зокрема міста Докучаєвськ та Донецьк - є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ,державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Таки чином,заявник вимушений звернутися до суду,та просить суд : встановити факт смерті [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Донецьку [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]. У судове засідання заявник [PERSON] не з*явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку вимог. Представник зацікавленої особи- Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у судове засідання не з*явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Справу вирішено розглянути за відсутності сторін у письмовому провадженні. Заявник обґрунтовує свої вимоги : свідоцтвом про народження/а.с. 6/, відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції про відмову в реєстрації смерті [PERSON]./а.с. 7/,довідкою про взяття на облік особи,яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ,виданої [PERSON]./а.с. 8/,довідкою про поховання [PERSON]./а.с. 10/, лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] та довідкою про причину смерті /а.с. 11/, довідкою про взяття на облік особи,переміщеної з тимчасово окупованої території /а.с. 12/, пенсійним посвідченням [PERSON]./а.с. 13/,ксерокопією паспорта [PERSON]./а.с. 14-15/. Суд , з урахуванням у сукупності усіх доказів, приходить до наступного : Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема у Старобешевському районі Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Старобешевського району Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4ст.273 ЦПКі полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35ЦПК. Відповідно дост. 234 ЦПК Українив порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності дост. 249 ЦПК України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для законної реєстрації смерті свого батька та отримання свідоцтва про смерть. У відповідності з ч. ч. 3, 4ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] ,[INFO],є громадянином України. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 262 від 16 листопада 2015 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] .Дане свідоцтво видане на бланку Міністерства здравоохорони Донецької Народної Республіки, та скріплене печаткою. (а.с. 11/. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO],є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON]свідоцтво про смерть його батька [PERSON] , [INFO] , виданого державним органом України.

Outcome: approved