Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви посилається на те, що у неї 18 листопада 1989 року народився син [PERSON], який з дитинства перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість (олігофренія у ступені вираженої дебільності) та в наслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може виконувати ніякі види праці, потребує постійного догляду та нагляду. Вона 08 травня 1998 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Просить суд визнати її сина [PERSON], [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її його опікуном. Заявник надала до суду письмову заяву, згідно якої заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, а також розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.236 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні встановлено, що заявник є мамою [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). [PERSON] встановлена друга група інвалідності як інваліду з дитинства, що підтверджується копією довідки МСЕК від 05 листопада 2014 року (а.с.10). Згідно довідки комунального закладу «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» від 25 червня 2015 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість (олігофренія у ступені вираженої дебільності) в наслідок не уточненої етіології (а.с.10). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3 від 04 лютого 2016 року Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», [PERSON], [INFO], страждає хронічним стійким психічним розладом в формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та необхідно визнати [PERSON] недієздатним. В задоволенні заявлених вимог щодо встановлення опіки та призначення опікуна необхідно відмовити як передчасних, так як згідно ст.ст.40, 60 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, а опіка може бути встановлена лише над особою, визнаною недієздатною, тобто після набрання законної сили рішенням суду про визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: partial