Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України. Свою заяву обґрунтовують тим, що спільне життя не склалося, відсутні взаємні інтереси, різні погляди на життя. Також зазначають, що шлюб фактично припинив своє існування, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Заявники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять заяву задовольнити, шлюб скасувати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріали справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви про розірвання шлюбу з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Встановлено, що 12.05.2018 року між заявниками зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1376. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1226, заявники мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 16.07.2021 року між заявники укладено договір про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів, зареєстрований в реєстрі за № 2885. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Сімейно-шлюбні відносини між заявниками припинились, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, спору про поділ спільного майна та про місце проживання дитини, здійснення батьківських прав у сторін немає. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинились, перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам заявників.

Outcome: approved