Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 008765, виданого на підставі розпорядження Семенівської райдержадміністрації Чернігівської області від 15 березня 2002 року № 60, на земельну ділянку площею 2,10га, розташовану на території Чорнорізської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, її матері [PERSON], яка померла 15 червня 2015 року у м.Славутичі Київської області. Оскільки вона, як спадкоємець першої черги за законом після смерті рідної матері позбавлена можливості оформити своє право на спадщину. Тому з метою встановлення даного факту вона змушена звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з,явилася, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, просила задовольнити вимоги викладені в заяві, на обґрунтування заяви долучила до заяви Представник заінтересованої особи в особі Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про день судового засідання повідомлений належним чином, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно до ч. 1ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної в свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, як особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй, так і спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Стаття 259 ЦПК України\~визначає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, за правовими позиціями Верховного Суду України, щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, достовірності кожного доказу окремо, їх достатності і взаємному зв,язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про те, що 5 червня 2015 року мати заявника [PERSON] померла у м.Славутичі Київської області, про що свідчить її свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 335685, видане 16 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи. [PERSON] у своїй приватній власності мала земельну ділянку, площею 2,10га, розташовану на території Чорнорізської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яка виділялася для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 009765, виданий Семенівською райдержадміністрацією 16 квітня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75. Факт належності правовстановлюючого документа, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 009765, виданий Семенівською райдержадміністрацією 16 квітня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, [PERSON], що померла 15 червня 2015 року підтверджується: копією свідоцтва про смерть на [PERSON], копією її паспорта копії свідоцтва про її народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією договору оренди вказаної земельної ділянки на ім,я [PERSON] та копією акта приймання-передачі земельної ділянки, переданої в оренду. Виправлення помилки є неможливим шляхом виготовлення нового Державного акта на право приватної власності на землю на [PERSON], оскільки такий державний акт повинен виготовляти лише власник. У зв,язку з чим суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Оскільки вивчені в судовому засіданні письмові докази підтверджує вищевказаний факт, що має юридичне значення. Таким чином, враховуючи, що факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, адже тягне виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав, і законом не визначено іншого порядку встановлення такого юридичного факту, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved