Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме факту проживання її [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менше 5 років. Свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON] з 1989 року проживала однією сімєю з [PERSON] за адресою : будинок №61, вулиця Козацька (Кірова), село Петрівка Друга, Тарутинський район, Одеська область. Шлюб між ними зареєстровано не було. 30 січня 2002 року [PERSON] померла. Після смерті матері заявниця [PERSON] та [PERSON] з 30 січня 2002 року по день смерті останнього проживали разом, вели спільне господарство. 02 січня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3.87 га, яка розташована на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №925312. У видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно заявниці було відмовлено, у звязку з чим вона звернулась до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявниця не зявилась, на адресу суду надійшла заява від заявниці про розгляд справи за її відсутністю (а.с.32) . Представник заінтересованої особи Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області заперечень проти вимог заявниці не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.31). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п.п.2, 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За змістом ст.49, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Так, 02 січня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №164551, виданим 08 січня 2009 року виконкомом Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.87 га, яка розташована на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №925312, виданого 01 серпня 2007 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №20/А-2006 від 23 січня 2006 року (а.с.6). Розясненням державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області №1262/02-14 від 15 листопада 2016 року, заявниці було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років (а.с.3). З довідки виконавчого комітету Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області №941 від 02 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON], померлий 02 січня 2009 року був зареєстрований на день смерті в будинку №61 по вулиці Козацька (Кірова) села Петрівка Друга Тарутинського району Одеської області разом з [PERSON] (а.с.7). З показів свідків [PERSON] (а.с.9) та [PERSON] (а.с.10) вбачається, що [PERSON], померлий 02 січня 2009 року був зареєстрований на день смерті в будинку №61 по вулиці Козацька (Кірова) села Петрівка Друга Тарутинського району Одеської області разом з [PERSON], мешкали разом з 1989 року, вели спільне господарство. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявниці [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини не менше пяти років. На підставі викладеного,

Outcome: approved