Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Заявники, в порядку ч.3 ст.293 ЦПК України звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжям, що має неповнолітню дитину, в якій просили розірвати шлюб укладений 26 серпня 2000 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №467, оскільки спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають та не ведуть спільного господарства і подальше збереження шлюбу є неможливим. Разом з тим зазначили, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] та 08 вересня 2020 року між ними було укладено договір про сплату аліментів на дитину та визначення місця її проживання, який завірено приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондаренко Р.О. (зареєстрованого в реєстрі під №5743). Сторони у судове засідання не з`явились, проте надали суду письмові заяви з проханням слухати справу у їх відсутність та задовольнити подану ними заяву у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26 серпня 2000 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №467. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10 січня 2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис №02). Також встановлено, що батьками дитини 08 вересня 2020 р. було укладено договір про виховання, утримання дитини та визначення місця її проживання, який завірено приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондаренко Р.О. (зареєстрованого в реєстрі під №5743). Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та на примирення не згодні, при таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Також з матеріалів справи вбачається, що спори про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини між заявниками відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, про поновлення шлюбу після його розірвання, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи виконання заявниками вимог ст. 109 СК України, а також те, що це дійсна воля подружжя, права жодної із сторін, включаючи неповнолітню дитину не будуть порушені, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася та не може бути збережена і заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved