Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду 08.11.2021 із заявою, в якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала, що їй та її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , на праві спільної сумісної власності належала квартира загальною площею 34,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області 26.08.2021, після смерті [PERSON] , заявниці, як його дружині, видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаної квартири. Зареєструвати право власності на іншу 1/2 частку квартири, яка належить заявниці на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, вона не має можливості, оскільки у свідоцтві про право власності у написанні її імені допущена описка, а саме замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». На звернення до виконкому Криворізької міської ради про виправлення помилки в тексті свідоцтва, заявницею отримана відповідь з рекомендацією звернутися до суду. Оскільки встановлення зазначеного факту неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для реалізації заявницею своїх прав та для розпорядження у подальшому своєю приватною власністю, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить задовольнити заяву з підстав, вказаних у ній. Представник заінтересованої особи правом участі у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань з процесуальних питань від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, які мають значення для справи та визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, суд вважає вимоги заявниці такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Як визначено ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Такими юридичними фактами, згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, можуть бути факт родинних відносин, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 02.03.1998 Саксаганським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я [PERSON] , [INFO] , її ім`я вказано як « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.01.1975, [PERSON] та [PERSON] 23.01.1975 уклали шлюб (а.с. 10). У свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, посвідчено, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с. 3). У технічній документації на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , виготовленій станом на 05.08.2021, замовником технічної інвентаризації вказана [PERSON] (а.с. 4-6). Як зазначено у Витязі про реєстрації в Спадковому реєстрі №66150786 від 26.08.2021, [PERSON] помер [INFO] , після чого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 04.08.2021 заведена спадкова справа. Спадкоємцем першої черги є дружина померлого [PERSON] (а.с. 8). Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Деркач Я.В. видано 26.08.2021 свідоцтво про право на спадщину за законом, якою посвідчено, що спадщина, яка складається на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] належить його дружині [PERSON] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 9). Звернувшись до виконкому Криворізької міської ради щодо виправлення помилки у тексті свідоцтва про право власності на житло, заявницею отримано відповідь від 29.09.2021 №17/08/4699 про звернення з питанням про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу, до суду (а.с. 11). Таким чином, як зазначила заявниця та встановлено судом, вказані суперечності у написанні її імені як « [PERSON] » та « [PERSON] » перешкоджають розпорядитися належним їй майном, а саме 1/2 часткою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За аналізом документів та співставленням даних в них, суд приходить до висновку, що під час видачі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, було допущено помилку в написанні імені [PERSON] , а саме зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Таким чином,\~приймаючи до\~уваги,\~що в\~свідоцтві про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 30.11.1993\~дійсно допущено\~помилку в\~написанні імені\~власника як\~« [PERSON] » замість\~вірного « [PERSON] »,\~що неможливо\~виправити в\~позасудовому порядку,\~тому встановлення\~факту належності\~документу в\~судовому порядку\~є єдиним\~способом,\~що забезпечить\~можливість заявниці\~вільно та\~в повному\~обсязі реалізації\~всіх її\~прав.\~Відтак суд\~приходить до\~висновку про\~необхідність задоволення\~вимог із\~встановленням вказаного\~факту,\~який знайшов\~своє підтвердження\~належними,\~допустимими та\~достатніми доказами\~в їх\~сукупності,\~має для\~заявниці істотне\~юридичне значення\~і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved