Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, зазначивши, що вона [PERSON], [INFO], має у приватній власності нерухоме майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0639 га згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП№044657 від 16.02.2000 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Під час оформлення зазначеного державного акту було допущено описку, так в акті зазначено, що земельна ділянка розташована по [ADDRESS], але насправді вона розташована по [ADDRESS] Також описку було допущено під час реєстрації Договору «о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно», що був зареєстрований в Запорізькому бюро технічної інвентаризації 29 вересня 1961 року, оскільки замість [ADDRESS], представники БТІ зазначили «Островського». На теперішній час зазначені описки заявниця не може належним чином усунути оскільки х 01.01.2013 року набули чинності Закони України «Про державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанова Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру», що унеможливлює виконання умов Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою. У зв'язку з чим на теперішній час ні Держземагенство, ні Запорізьке БТІ не можуть вносити виправлення у правовстановлюючі документи. У зв'язку із зазначеними обставинами заявниця просить встановити юридичний факт дійсного проведення реєстрації Договору «о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно», що належить [PERSON] в запорізькому бюро технічної інвентаризації 29 вересня 1961 року, за адресою: [ADDRESS], та встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю І-ЗП №044657 від 16.02.2000 року, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0639 га., насправді видано на адресу: [ADDRESS] яка належить [PERSON] на праві приватної власності. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, просив суд її задовольнити в повному обсязі посилаючись на ті обставини, що в ній зазначені. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Оскільки належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання учасники справи не з'явились, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являються власником нерухомого майна, а саме, домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується звідним оціночним актом по домоволодінню [ADDRESS] викопіровкою із схеми плану будівництва квартири (а.с.8-9) та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0639 га згідно державного акту право приватної власності на землю І-ЗП №044657 від 16.02.2000 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) , договором про надання в постійне користування земельною часткою для будівництва окремого житлового будинку на праві особистої власності, із кількістю кімнат від одної до п'яти включно (а.с.10-13) У звідному оціночному акті по домоволодінню, викопіровка із схеми плану будівництва квартири, договір про надання в постійне користування земельною часткою для будівництва окремого житлового будинку на праві особистої власності, із кількістю кімнат від одної до п'яти включно, де зазначений номер будинку та земельної ділянки [ADDRESS] вказана вірно, а в акті на право приватної власності на землю І-ЗП № 044657 від 16.02.2000 року, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0639 га, помилково зазначено номер будинку 31. Таким чином, відповідно до п.5 ч.2 ст.234 та п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, приймаючи до уваги вищенаведені докази, суд вважає встановленим факт дійсного проведення реєстрації Договору « о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно», що належить [PERSON] в Запорізькому бюро технічної інвентаризації 29 вересня 1961 року, за адресою:[ADDRESS], та встановленим що дійсно акт на право приватної власності на землю І-ЗП № 044657 від 16.02.2000 року, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0639 га, видано на адресу: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. В силу викладеного заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином судом встановлені розбіжності в написанні номеру будинку в вищезазначених документах, але при цьому усі відомості стосуються одного будинку який належить [PERSON] Вказані розбіжності виникли внаслідок помилки.

Outcome: approved