Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Заявником [PERSON] подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначається, що не має іншої можливості виправити помилку у правовстановлюючому документі запису по батькові спадкодавця, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту запису у правовстановлюючому документі спадкодавця по батькові, як такого, що належить спадкодавцю, як одній і тій же особі, необхідно для оформлення в нотаріальній конторі права на спадкування за законом на земельну ділянку. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала заяву про проведення судовго розгляду справи у її відсутність, просить задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. В судове засідання представник заінтересованої особи - Докучаєвської сільської ради не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.293, ч.ч.1,2,3 ст.294 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити учасникам справи їхні права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. В актовому записі про народження Федірського сільЗАГС Новогеоріївського району Кіровоградської області за №4 від 16 серпня 1952 року, [PERSON], народилася: [INFO], місце народження: с. Федірки Новогеоріївського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 грудня 1983 року, присвоєно прізвище: чоловікові: [PERSON], дружині: [PERSON] (актовий запис про укладення шлюбу Палац урочистих подій м. Олександрія Кіровоградської області за № 1007 від 28 грудня 1983 року). [PERSON] є громадянином України, відповідно до паспорта громадянина України, виданого 03 листопада 1998 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області. У Державному акті на право приватної власності на землю, видано громадянину України, [NUMBER], виданого Докучаєвською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області 29 грудня 2001 року, прізвище, ім'я та по батькові власника земельної ділянки записано, як «[PERSON]». [PERSON] померла [INFO] (актовий запис про смерть Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №17 від 24 жовтня 2017 року). Пунктом 6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. [PERSON] є першої черги спадкоємцем за законом, так як відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Абзацом 1 п.1, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, на підставі ст. 256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Під час розгляду справи встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю, видано громадянину України, власника (спадкодавця за законом) земельної ділянки записано як [PERSON], а в актовому записі про смерть, її записано, як [PERSON]. Заінтересованою особою не подано заперечення проти обставин, зазначених в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту запису у правовстановлюючому документі власника (спадкодавця) земельної ділянки по батькові, як такого, що належить спадкодавцю [PERSON], як одній і тій же особі, необхідно заявнику [PERSON] для оформлення в нотаріальній конторі права на спадкування за законом на земельну ділянку. У заявника [PERSON] при встановлених обставинах немає іншої можливості виправити у Державному акті на право приватної власності на землю помилку у записі спадкодавця по батькові, у неї немає іншої можливості одержати новий документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і в порядку п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved