Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою і просить встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, викладену у мережі Інтернет на веб-сайті https://[INFO] про нього у статтях: -від [INFO] року о 11 год. 56 хв. ([INFO]) про нібито вкрадені ним мільйони з Державного бюджету України за результатами його професійної діяльності під назвою: «[INFO]»; -від [INFO] року о 16 год. 24 хв. ([INFO] ) про начебто продовження деребану величезних бюджетів під назвою: « [INFO]»; -від [INFO] року о 11 год. 00 хв. ([INFO] ) про нібито вкрадені ним мільйони з Державного бюджету України за результатами діяльності у дорожній галузі під назвою: « [INFO]»; -від [INFO] року о 19 год. 20 хв. ([INFO]) про начебто налагодження багатомільйонних корупційних схем під назвою: « [INFO]»; -від [INFO] року о 17 год. 50 хв. ([INFO] ) про начебто йогоказкове збагачення на українських дорогах під назвою: «[INFO]»; -від [INFO] року о 10 год. 55 хв. ([INFO] ) про ньогоі про дорожню мафію з мільярдними схемами під назвою: « [INFO] »; -від 27 січня 2021 року о 16 год. 03 хв. ([INFO] ) про ньогоі мільярдні схеми в дорожній галузі під назвою: « [INFO]». Встановити факт недостовірності та спростувати наведену інформацію з метою захисту його особистих немайнових прав на повагу до честі, гідності, ділової репутації задля видалення вказаної недостовірної інформації (текстових та графічних матеріалів) з мережі Інтернет з дня набрання рішення суду законної сили. Посилається в заяві на те, що в Інтернет - мережі на веб-сайті https://[INFO] розміщено статті відносно нього, де розповсюджено недостовірну інформацію, що породжує відносно нього негативні юридичні наслідки, а тому для захисту особистих немайнових прав на честь, гідність ділову репутацію вважає за необхідне встановити факт недостовірної інформації та спростувати її. Зазначає, що власників веб-сайту https://[INFO] та відомостей про автора статтей встановити неможливо, оскільки власником веб-сайту [INFO] станом на [INFO] року є реєстратор доменного імені - компанія Teka-Group Foundation (Республіка Панама), що підтверджується Довідкою з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення на [INFO] (доменне ім`я -[INFO] ) виданою Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», яке акредитоване Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» . Вважає, що вказана Довідка з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення на [INFO] (доменне ім`я - [INFO]) є належним доказом щодо неможливості встановлення власників сайту. Аналогічної позиції щодо неможливості встановлення належних відповідачів дотримується Чернігівський апеляційний суд у постанові від 10 березня 2020 року по справі №742/4011/19 за його позовом про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації, оприлюдненої у одній із вищенаведених статтей. Зазначає, що у вказаних статтях відомості не є оціночним судженням чи окремою думкою, або поглядом автора, натомість є неправдивим, нічим не підтвердженим фактом, тобто наклепом щодо нього. У даному випадку має місце поширення інформації з коментарями та назвами, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Виходячи з цього, заявник просить встановити факт недостовірності та спростувати наступну інформацію, яка викладена: -в статті від [INFO] року о 11 год. 56 хв. ([INFO]) під назвою: «[INFO]», а саме: «…Відповідальним за дрібний, ямковий ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг є ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Насправді, саме ДАК «Автомобільні дороги України» відповідальна за дороги загального користування державного і місцевого значення довжиною 170 тис. км. Зокрема, за будівництво, ремонт та експлуатаційне утримання доріг, мостів, інших споруд та елементів облаштування доріг... Основне завдання філій, ДЕД і ДП - забезпечення безпечного та безперебійного руху автомобільного транспорту на автомобільних дорогах України незалежно від пори року та погодних умов…». «…На балансі цих підприємств є всі необхідні виробничі потужності: понад 14 тисяч одиниць машин, механізмів та спеціальної техніки, необхідних для ремонту і експлуатаційного утримання автомобільних доріг, виробничі бази для приготування асфальтобетону, в`яжучих матеріалів, бітумно-емульсійні бази, кар`єри для видобування будівельних матеріалів тощо. Щорічно понад шість тисяч працівників цих структур, підпорядкованих ДАК «Автомобільні дороги України», виконують робіт на суму близько 4-5 млрд грн.м. Попереднє керівництво Укравтодору впроваджувало підхід, за яким ДАК мав займатися винятково експлуатаційним утриманням автодоріг. Проте змінити ситуацію не так просто, оскільки такий ласий шматок у вигляді, фактично, штучної монополії спонукає до корупції в усіх ланках компанії…». «…не зрозуміло, як людина, яка закінчила Харківський університет внутрішніх справ і понад два десятки років пропрацювала в органах внутрішніх справ та податкових органах, опинилася в дорожній сфері?...». «…З 2008 року [PERSON] починає кар`єру в податкових органах, пік якої припадає на 2012-2014 роки. Що таке податкова в часи [PERSON] зайвий раз говорити не варто…». «…На цій посаді він познайомився з відомим нині політиком [PERSON] (голова фракції БПП у Верховній Раді VIII скликання, співголова фракції ЄС у нинішній Верховній Раді). Не просто познайомився, а й допомагав останньому відмивати його доходи та уникати сплати податків. У 2014 році [PERSON] входить до команди [PERSON] , стає його штатним помічником у парламенті, перетворюється на «суперменеджера» й «реформатора» і згодом потрапляє на посаду заступника голови Луганської обласної державної адміністрації. Не досягши на цій посаді жодних результатів, більше того, проваливши ряд важливих проектів, [PERSON] повертається до Києва в пошуках більш «хлібного» місця. І в 2017 році за активного сприяння і лобіювання особисто голови фракції БПП [PERSON] призначається на посаду керівника ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України…». «…Постає логічне питання: що може робити на посаді керівника величезної державної компанії з мільярдними оборотами, яка є стратегічною і монопольною, людина, що жодного дня не займала керівних посад не тільки в дорожній галузі, а й взагалі не має досвіду підприємницької діяльності? Відповідь на питання проста: розкрадати. Тим більше, маючи підтримку й лобі в особі [PERSON] та покровителя дорожньої галузі в особі одіозного [PERSON]….». «…Призначивши на керівні посади в структурі ДАКу своїх друзів і людей з команди [PERSON] , змінивши керівників основних прибуткових підпорядкованих облавтодорів, [PERSON] почав підготовку до «розпилу» найкрупнішої державної дорожньої компанії. За час керівництва [PERSON] 15 з 24 обласних підрозділів доведені до стану банкрутства, їх рахунки арештовані, розпочато продаж майна (виробничих баз та дорожньої техніки). Утворилася п`яти-семимісячна заборгованість по заробітній платі перед працівниками в регіонах. Так, наприклад, 1 листопада ц.р. під час візиту Президента України [PERSON] до Тернополя тернопільські дорожники влаштували мітинг з вимогою погашення заборгованості по зарплаті, яка утворилася з лютого 2019 року. Дані фінансової звітності з відкритих джерел свідчать, що на момент призначання [PERSON] на посаду компанія була прибутковою, а за останні два роки - суцільні збитки, що обраховуються десятками мільйонів гривень. При цьому всі приватні компанії, що співпрацюють з ДАК, обкладені «даниною» у розмірі від 5 до 15 % відкатів [PERSON] та його людям…». «…варто глянути на питання підготовки до прийдешньої зими. Якими будуть дороги України цієї зими - питання відкрите знову неправдиво наштовхує читача, що відповідальними за дороги є АТ, а не власник в особі органу державної влади. Дочірні підприємства Компанії як і інші підрядні організації лише може виконувати взяті на себе зобов`язання згідно умов договору у межах наявного фінансування власними засобами і власними силами…». «…В 2016 році держава вирішила оновити застарілі виробничі потужності облавтодорів та виділила кошти (понад 300 млн грн) на закупівлю техніки із зимового утримання, так званих КДМ (комбінованих дорожніх машин). Державні кошти були розподілені між облавтодорами, яким було доручено оголосити торги на закупівлю. Торги відбулись, у них перемогли різні міжнародні компанії. Ціна за одну одиницю техніки була ринкова, в середньому - 4 328 000 грн. Однак, під час проведення тендерних процедур відбулася зміна керівництва ДАК «Автомобільні дороги України» і на посаду якраз був призначений [PERSON] . З незрозумілих причин, закупівлю не було доведено до логічного завершення - підписання договору та поставки техніки. Натомість, чомусь вирішили провести нові торги. За підтримки [PERSON] і покровительства [PERSON] новий тендер вже готувався «правильно». Вся попередня прозора система була зруйнована, і замість 24-х підприємств ДАКу величезну суму коштів отримало підприємство «Київський облавтодор». Не важко здогадатися, що перед цим з подачі [PERSON] там було змінено керівника. Технічні вимоги щодо снігоприбиральної техніки не змінювалися, а ось ціна зросла майже на 300 тис. гривень на кожній одиниці техніки! В тендері перемогла вже інша фірма, а вартість однієї одиниці комбінованої дорожньої машини вже складала 4 617 313 грн. Нескладні підрахунки показують різницю 289 313 грн. на одній машині (4 617 313 - 4 328 000 = 289 313). Всього було закуплено 67 одиниць техніки. На такій кількості сума вражає: 67 х 289 313 = 19 383 971 грн. Таким чином, майже 20 млн бюджетних гривень пішли до кишень окремих чиновників…». «…Та на цьому трагедія не закінчується. Техніка мала бути поставлена влітку 2019 року. Але, насправді, станом на сьогодні поставлено лише 46 одиниць техніки з очікуваних 67. Невірними цифрами [PERSON] , фактично, підсунув свиню прем`єр-міністру [PERSON] та міністру інфраструктури [PERSON], які відзвітували про підготовку дорожньої галузі до зими. А по факту, країна знову може зіштовхнутися з проблемою нечищених доріг, нестачі необхідної техніки та з транспортними колапсами. Але питання набагато глобальніше. Навіть глобальніше, ніж питання, чому правоохоронні органи досі не відреагували на 20-мільйонні збитки державі на закупці снігоприбиральної техніки. В Україні відбулася тотальна зміна влади. Ми маємо нового Президента, парламент, уряд, які чи не найголовнішим своїм завданням проголошували нещадну боротьбу з корупцією. То чому ж досі на відповідальних посадах стратегічних державних компаній продовжують перебувати й паразитувати такі «керівники» як [PERSON] ? Більше того, подейкують, що [PERSON] не тільки не збирається полишати облюбовану дорожню галузь, а й претендує на підвищення - націлився на посаду заступника голови Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор). Чи вкрадені в держави гроші сприятимуть тому, що «щуку кинуть у воду»?...». -в статті від [INFO] року о 16 год. 24 хв. ([INFO] ) під назвою: « [INFO], а саме: «… С 2017 года руководителем госкомпании «Автомобильные дороги Украины » стал [PERSON] . Если подумать, то весьма странно, как человек, который проработал много лет в органах внутренних дел и в налоговой сфере, неожиданно зашел в высшее руководство дорожной сферы страны? Но на самом деле, все весьма прозаично объясняется. Когда [PERSON] работал в налоговой, то познакомился с тогдашним главой фракции БПП в ВР VIII созыва [PERSON] . Именно ему он и помогал в последствии отмывать бабло, а также обходить стороной оплату налогов. И именно по его активной протекции [PERSON] назначили на должность руководителя ООО ДАК «Автомобільні дороги України»…». «…А вот весьма и весьма примечательный материал [PERSON] , который очень подробно рассказал о схемах: и о [PERSON] , и о [PERSON] , и [PERSON] , и [PERSON] , и о [PERSON] , и о [PERSON] , и т.д., и т.п. В общем, обо всех няшках, например, о контракте с одной компанией на 340 миллионов по дорогам, который связан с [PERSON], являющимся помощником [PERSON] , которого типа уволили, и которого заменил именно [PERSON], который… также являлся помощником [PERSON] … И еще много чего интересного… Короче, рекомендуем посмотреть и послушать. Там мрак!...». «…А вот еще маленькие нюансы с другой стороны медали. Речь идет о том, что бабло отмывают, это одно, но есть и обратные «внутренние» проблемки. Так, к примеру, в 2017-м работники Житомирского облавтодора протестовали и отказывались работать, поскольку им не выплачивали зарплату на протяжении пяти месяцев! Тогда [PERSON] уверял, что частично ЗП уже зашла на счета сотрудников…». «…Так интересно получается, в конце прошлого года семья [PERSON] приобрела квартиру почти за 2,9 миллиона гривен в Киеве, но в тоже время в разделе доходов указано, что [PERSON] начислили по месту работы благотворительную помощь в размере 2 тысяч гривен. На квартиру не хватало? Ну , смешно как-то. Если говорить в целом, и, по сути, не так уж богато живет товарищ, исходя из данных последней декларации. Но мы все прекрасно понимаем, что речь идет только о задекларированном имуществе и доходах, а что на самом деле - можем только догадываться, особенно учитывая, что [PERSON] находится у руля дележки бабла на автомобильные дороги в нашей стране, а это бездонная клоака взяточничества…». - в статті від [INFO] о 11 год. 00 хв. ( [PERSON] ) під назвою: « [INFO]», а саме: «…За эксплуатацию наших дорог отвечает государственная акционерная компания «Автомобильные дороги Украины» (ДАК «Автомобільні дороги Украиїни»).Основателем этой компании является государство в лице Укравтодора. Одной из главных задач компании является выполнение работ по эксплуатационному содержанию автомобильных дорог общего пользования государственного и местного значения. А длина их составляет ни много ни мало - 170 тысяч километров. Компания также выполняет работы по ремонту автомобильных дорог, мостов, других искусственных сооружений и элементов обустройства. 170 тысяч километров дорог - это клондайк и золотое дно, сами понимаете. И возглавлять такую структуру - значит обеспечить не только себя, а и правнуков до конца жизни. Лишь не зевай. И случайные люди на такие посты не попадают…». «… Ну а теперь поговорим немного о том, чем занимался [PERSON] на посту главы ГАК «Автомобильные дороги Украины». Напомним, эту компанию он возглавил в июне 2017 года, успешно провалившись на посту заместителя главы Луганской областной государственной администрации. Вместо того, чтобы кануть в небытие, он вынырнул в Киеве. Начал он свою деятельность в новой ипостаси с того, что замкнул на себе тендеры по закупке техники, материалов и услуг…». «…В 2016 году, перед приходом [PERSON], ГАК «Автомобильные дороги Украины» решила закупить новую технику для содержания дорог в надлежащем состоянии. На это госбюджет выделил 300 миллионов гривен, деньги разделили между облавтодорами и были назначены торги. Они состоялись, были закуплены так называемые комбинированные дорожные машины по цене в среднем 4 328 000 гривен, что было вполне рыночной ценой. Но на этом все закончилось - техника так и не поступила в структуры ГАК «Автомобильные дороги Украины». Потому что новый руководитель, [PERSON] , документы не подписал и решил провести новые тендеры. Деньги распределили по-новому: львиную долю получил Киевский облавтодор, где по странному совпадению перед этим сменился руководитель. Тендер провели, но почему-то те же самые машины были куплены уже по 4 617 213 гривен. На почти 290 тысяч гривен дороже. Всего купили 67 единиц комбинированных дорожных машин. Если перемножить 67 на 289 313 гривен (именно настолько подорожала каждая машина), то выходит 19 383 971 гривна. Куда пошла эта разница - догадаться нетрудно. Еще одна странность состоит в том, что технику, которую должны были поставить в облавтодоры летом 2019, получили не все из них. 21 машина «зависла», и до конца зимы 2019-2020 года их так и не увидели на дорогах страны…». - в статті від [INFO] року о 19 год. 20 хв. ( [PERSON] ) під назвою: « [INFO] », а саме: «…Одним из ярких примеров схематоза, пришедшего на крови героев Майдана, является [PERSON] , который после внеочередных выборов в Верховную Раду Украины стал помощником народного депутата, одного из лидеров Блока [PERSON] [PERSON]…». «… [PERSON] , как соратник [PERSON] , обзавёлся нужными знакомствами для решения финансовых вопросов, одним из которых стал [PERSON] . Уже в 2014 году [PERSON] стаёт одним из ближайших соратников новоизбранного президента Украины [PERSON] , и естественно, также получает путь к дерибану государственного бюджета. Туда же он и подтянул [PERSON] , сделав его своим помощником. Интересно, что [PERSON] получил работу помощника-консультанта народного депутата несмотря на принятый Закон «Об очищении власти», хотя в период 2013-2014 годов он занимал должность заместителя начальника налоговой Дарницкого района города Киева. Вышеуказанный Закон в статье 3 запрещает занимать государственные должности лицам, которые в период с 25 февраля 2010 года до 22 февраля 2014 года занимали должности в том числе и заместителей отделённых органов налоговой службы. Соответственно, инициируемый и внедрённый на то время провластной партии Блок [PERSON] Закон нарушался одним из лидеров партии - [PERSON] . Зачем? - это очевидный вопрос, на который имеется весьма логичный ответ. Определённо [PERSON] стал одним из близких соратников [PERSON] не просто так. Как уже указывалось, след политика идёт от банды обнальщиков. Поэтому, свой человек в налоговой был абсолютно необходимым. Как минимум для крышевания незаконного дохода, но как показал результат - ещё и для создания и реализации преступных схем новой «честной» власти, пришедшей на крови Героев Майдана . Вплоть до октября 2015 года [PERSON] проработал помощником-консультанта [PERSON] , но в дальнейшем в его карьере происходит неожиданный поворот. Его назначают на должность советника главы Луганской областной военно-гражданской администрации. После этого [PERSON] ожидал карьерный взлёт. В июле 2017 года его назначают на должность первого заместителя руководителя государственного предприятия «Автомобильные дороги». Мало кто знает о существовании такой государственной структуры, но она имеет огромное финансирование, и тесно работает с коррумпированным Укравтодором. Там и настали золотые времена [PERSON], благодаря которым он имеет огромные квартиры, элитные машины и т.д. Следующей целью было создать беспрецедентные коррупционные схемы в государственном предприятие «Автомобильные дороги», что и удалось сделать герою материала [PERSON]…». -в статті від [INFO] року о 17 год. 50 хв. ([INFO] ) під назвою: «[INFO]», а саме: «…В июне 2017 года [PERSON] назначают на должность первого заместителя руководителя государственного акционерного общества «Автомобильные дороги Украины». Многие украинцы даже не в курсе, но всеми ремонтами и строительством дорог занимается именно эта компания. «Автомобильные дороги Украины» были созданы Указом Президента Украины в далеком 2001 году. На тот момент государство, владея 100 % акций компании, влило в её статутный капитал более 1,2 миллиардов гривен, что на то время составляло около 250 миллионов долларов США. чем же тогда занимаются «Автомобильные дороги Украины»? Всё просто - именно они выполняют работы, в тоже время Укравтодор является центром распределения государственных средств, составляет карты ремонта и строительства, но всё же корпорация «Автомобильные дороги», в которую назначили [PERSON] , осуществляет ремонт, строительство и обслуживание дорог всех значений в Украине…». «…Ежегодно на расходы государственной структуры выделяют 4 миллиарда гривен, на их балансе находится 14 тысяч единиц техники, в компании работает 19 тысяч людей, она имеет 4 дочерних предприятия, а также множество баз отдыха, земельных участков и т.д. Поэтому, « [INFO] » - это лакомый кусочек для всех коррупционеров, поскольку в этой компании можно воровать не только средства государственного бюджета, но и технику, выводить земли, распродавать базы отдыха. Настоящая мечта коррупционера…». «…Размах работы АО «Автомобильные дороги Украины» объясняет назначение первым заместителем [PERSON] . До этого момента чиновник ни дня не имел опыта работы в сфере дорожного строительства, ремонтной или похожей деятельности. В Луганской областной администрации он числился как заместитель головы по децентрализации. Но явно не за эти «таланты» [PERSON] назначили в огромное государственное предприятие. Власти нужен был свой человек, знающий «принцип работы», и умеющий создать и возглавить коррупционные схемы…». «…В едином государственном реестре судебных решений по запросу АО «Автомобильные дороги Украины» можно найти 8 613 документов. Это и не странно: предприятие имеет огромное количество техники, рабочих, заказчиков, документов и всё такое. Понятно, что везде возникают споры, которые решаются через суд. Но среди множества судебных документов есть по истине стоящие, которые демонстрируют размах воровства на государственном предприятии. Мы же рассмотрим данные с времён, когда [PERSON] стал первым заместителем, а в результате исполняющим обязанности руководителя АО «Автомобильные дороги Украины». За это время количество судебных решений относительно государственной компании увеличивался с каждым днём. Всего за 2,5 года работы [PERSON] в корпорации, на её счету числится 2018 решений, а это значит, что суды в среднем в день выносили в отношение « [INFO] » по 2.8 решений. Да, не спрашивайте потом, почему суды в Украине настолько медленные, ведь они загружены фиктивными судами государственных компаний. Зачем это делается? Ответов на этот вопрос несколько, но всё это часть одной коррупционной схемы, которую мы сейчас продемонстрируем на практике. Указатель коррупционной схемы достаточно банальный и простой: в таком количестве судебных документов тяжело найти важные, которые указывают на служебные преступления. Помимо этого, если правоохранительные органы всерьёз начнут заниматься коррупцией в «Автомобильные дороги Украины», на изучения всех документов уйдут года, а это значит, что виновных привлечь будет очень сложно. И к тому же чиновники за это время успеют заладить собственные проблемы с законом. В прочем, как всегда. Но для нас это не помеха раскрыть коррупционеров, и продемонстрировать общественности, как горе-чиновники воруют миллиарды из наших карманов…». «…Одним из очевидных примеров воровства в государственном предприятии является сама суть судебных решений. Если внимательно изучить реестр, особенно в разделе решений хозяйственного суда, можно просмотреть интересную картину. Почти половина всех судов Автомобильных дорог Украины составляют суды дочерних предприятий государственной структуры, которые постоянно просят друг друга признать банкротами, и принудительно изъять задолженность. В чём смысл этой схемы - во-первых, процедура банкротства множества отделённых от «Автомобильных дорог» предприятий началась в начале 2010-х, но это никак не было связано с финансовыми проблемами, просто они реорганизовывались, укрупнялись, создавались новые предприятия. В общем, достаточно типичная ситуация для государственных компаний. Но не в этом случае. Любой спор согласно хозяйственному процессуальному кодексу Украины может быть предъявлен в течении 3 лет после возникновения оспариваемого факта. В нашем случае вся канитель тянется в течении 8 лет, и суды, как и раньше рассматривают абсолютно бессмысленные заявление одной части предприятия против другой…». «…Это одна из многих схем, которую после своего прихода внедрил [PERSON] . Именно на 2018-2019 года припадает абсолютное большинство непонятных судебных тяжб между представителями одного предприятия. Разгадка такого сюжетного поворота существует. Во-первых, как уже указывалось, благодаря судебному спаму, боссы государственного предприятия прячут реальные коррупционные схемы, которые существуют в компании. Во-вторых, в 2018 году в Украине вступил в силу Закон о монополии адвокатуры. Это значило, что представлять интересы всех граждан и юридических лиц, в том числе и гражданских могли только люди, которые имели лицензию адвоката. Много руководителей государственных предприятий сразу поняли, что это их «золотой час», и начали подписывать миллионные договора со своими или приближёнными адвокатскими объединениями на представительство интересов в судах. Как пример, если раньше на суды Автомобильных дорог Украины ходил любой из юристов предприятия, после 2018 года представляли интересы в судах исключительно адвокаты. Только на такой незначительной схемы ежегодно уходили десятки миллионов гривен, особенно если взять в расчёт, сколько же судебных дел было в АО «Автомобильные дороги Украины» судя по судебному реестру. Но это только начало. Дальше мы покажем, как вместо строительства и ремонта дорог, руководство государственной компании стало сказочно богатым…». -в статті від [INFO] року о 10 год. 55 хв. ([INFO] ) під назвою: « [INFO] », а саме: «…В 2017 году, как мы уже писали, бывшего помощника одного из ближайших соратников [PERSON] [PERSON] [PERSON] назначили первым заместителем руководителя государственного акционерного общества «Автомобильные дороги Украины». Назначение человека, который ни дня не проработал в дорожной сфере на столь ключевую должность значило только одно - как бывший налоговик, имея хорошие связи с обнальщиками и схемщиками, его миссия была построить новые и возглавить коррупционные схемы в государственном предприятии…». «…После своего прихода, номинально будучи первым заместителем руководителя компании, [PERSON] сразу же начал расставлять по дочерним предприятиям Автомобильных дорог своих людей . Например, директором ГП «Николаевский облавтодор» и его филиалов стал [PERSON] , который ранее работал в автодоре в городе Северодонецк Луганской области, где и познакомился с [PERSON]. Хотя до этого сам [PERSON] не имел ни малейшего отношения до Николаевской области, но задача была поставлена иначе - на местах нужно было назначать доверенных лиц с целью дальнейшего хищения государственных средств. Тем не менее, через полгода [PERSON] со скандалом уволили, уличив его в бездеятельности и крышевании схем. На сессии депутаты Николаевского областного совета проголосовали за обращение в ГАО «Автомобильные дороги Украины», чтобы там приняли решение об увольнении начальника ГП «Николаевский облавтодор» [PERSON] . При этом они признали его работу неудовлетворительной. Примечательно, что самого [PERSON] на сессии не было…». «…Государственное предприятие « [INFO] » под руководством [PERSON] конечно же пытались спрятать свои схемы под тысячами документов в судебном реестре, но это не помешало нам вскрыть коррупцию, которую он возглавил. Напоминаем, что в прошлом материале мы уже рассказали о некоторых из них, первой из которых является спам судебных органов. Между десяток тысяч страниц документов нереально тяжело найти что-то стоящее, но мы это сделали, и уже показали один из видов схем - фейковое банкротство дочерних предприятий «Автомобильных дорог Украины»…». «… Несмотря на то, что на строительство и ремонт дорог в нашей стране выделяются астрономические цифры, топ-менеджеры государственного предприятия очень хитро сумели сделать его должником, забирая себе средства. Схема очень простая, но действенная: предприятие, имеющие договорные отношения с АО «Автомобильные дороги Украины» оплачивает средства согласно договору, но в результате никаких работ никто не осуществляет. Вследствие, контрагент обращается в суд, и принудительно изымает деньги из государственной компании. Конечно в этой схеме замешаны обе стороны. И таких примеров за годы деятельности [PERSON] в качестве и.о. руководителя государственной корпорации сотни. С расчётом на то, что судов против АО «Автомобильные дороги Украины» о принудительном изъятии долгов сотни, установить реальную сумму убытков от этой схемы может только следствие. Понятно то, что только благодаря этой схеме [PERSON] и его окружение невероятно обогатились…». «…Также государственная компания, получающая миллиарды гривен из государственного бюджета постоянно «забывает» платить за отопление, использованную электроэнергию и т.д. Конечно, средства на это выделяются, но оседают в карманах чиновников. Видимо, что подорожания коммуналки ощутили даже они…». «…Показательным есть спор филиала Автомобильных дорог ГП «Донецкий облавтодор» с некой компанией с интересным названием «Ялта Град Строй». Если верить официальной информации, фирма специализируется на производстве битума, и была контрагентом государственного предприятия. В суд «Ялта Град Строй» пошла из-за невыплаты средств со стороны «Донецкого облавтодора» общей суммой 3 миллиона 600 тысяч гривен. Суд стал на сторону бизнеса, и присудил в принудительном порядке выплатить средства с учётом инфляции, пени и штрафов. Похоже, что первоначально [PERSON] и его подручные руководители дочерних предприятий договорились с «Ялта Град Строй» о накатанной схеме возврата за счёт государств средств. Вопрос был действительно интересный, ведь сумма 3,6 миллионов гривен на одном подряде - неплохие средства для полного списания. Но что-то в их истории пошло не так, и «Донецкий облавтодор» наперерез судебному решению, ареста активов отказался отдавать средств даже в принудительном порядке. Поэтому руководство «Ялта Град Строй» обратились в правоохранительные органы с заявлением об открытии уголовного производства на должностных лиц «Донецкого облавтодора» в связи с невыполнением судебного решения. Но сначала полиция пыталась прикрыть чиновников-коррупционеров под руководством [PERSON] . Поэтому « Ялта Град Строй » через суд добилась открытия уголовного производства, и дальнейшего его расследования. В Единый реестр досудебных расследований преступление внесено под № 42017050000000795 от 29.09.2017 г. В дальнейшем следствие в рамках расследования преступления совершила обыски в помещениях «Донецкого облавтодора». Данные из материалов уголовного производства: З метою виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення та протиправної діяльності службових осіб державної організації «Служба автомобільних доріг в Донецької області», які умисно не виконують судове рішення, що набрало законної сили, необхідно здійснити тимчасовий доступ до документів Служби автомобільних доріг в Донецькій області і під час цього вивчити, оглянути та проаналізувати наступні документи: - …. Тем не менее, дальше расследования преступления не пошло - видно все смогли договориться, и коррумпированные чиновники под руководством [PERSON] ушли от законной ответственности. Накатанная схема продолжала работать до прихода [PERSON] в главное предприятие «Автомобильные дороги Украины». И только в 2017 году по указанию высшего руководства, «Донецкий облавтодор» выкинул из сделки давнего сообщника - «Ялта Град Строй», для того, чтобы назначенное в Киеве руководство получило зелёный коридор в коррупционных схемах, и [PERSON] смог отдать подряды приближённым к себе компаниям. Времена меняются, люди приходят и уходят, но схемы остаются те ж, и даже больше, суммы коррупционного отката увеличиваются. Но это только верхушка коррупционного айсберга…». -в статті від 27 січня 2021 року о 16 год. 03 хв. ([INFO] ) під назвою: « [PERSON] и миллиардные откаты в дорожной сфере. Как руководителю госпредприятия времен [PERSON] удалось избежать тюрьмы», а саме: «…По схемам, которые [PERSON] внедрил в « [INFO] » можно написать огромную книгу. Начиная от старых-добрых тендеров для приближённых компаний, некачественных ремонтов, фиктивных договоров, неуплаты за коммунальные услуги, распродажи имущества предприятия и так далее…». «…Ни для кого не секрет, что коррупционные заработки на строительстве и ремонте дорог - это золотая жила для государственных служащих. Схема работы АО «Автомобильные дороги Украины» во времена [PERSON] была построена таким образом, что он как куратор коррупционных потоков, получал 10 % от всех сумм, которые пилились дочерними предприятиями. Общий размер убытка, которые нанесли вышеуказанные схемы, просчитать нереально, тем не менее, для понимания ситуации, мы разберём несколько конкретных примеров воровства в государственном предприятии…». «…В 2018 году полиция в Черновицкой области открыло уголовное производство, внесённое в ЕРДР под № 12018260000000429 по признакам уголовных правонарушений, наказания за которые предусмотрены статьями 191 УК Украины (разворовывание гос. имущества в особо крупных размерах), 369-2 (злоупотребления влиянием). Следствие установило, что вовремя строительства автомобильной дороги Р-62 Криворівня Усть-Путила Старі Кути Вижниця Сторожинець Чернівці на ділянці км 22+400 км 23+600 начальник тендерно-договорного отдела Службы автомобильных дорог Украины в Черновицкой области по совместной договоренности с руководителем ЧП «Димон-2007» (интересное название) отмыли более 4,5 миллионов гривен. В этой истории красиво всё: ЧП «Димон-2007» имеет уставной капитал 500 грн., тем не менее, не единожды становился подрядчиком в строительстве дорог в Черновицкой области. Из заявленных 12 миллионов гривен для строительства дорог, «Димон-2007» предложили 7 миллионов, и конечно же победили. Вот такая экономия, но по факту все эти средства были распилены. В марте 2019 года суд отстранил от занимаемой должности начальника тендерно-договорного отдела Службы автомобильных дорог Украины Черновицкой области [PERSON] на 2 месяца, но через 2 месяца он продолжил спокойной работать, и дальше воровать. Помимо зафиксированной в уголовных делах коррупции, Маслюк имеет странности в своей декларации - его отец владеет домом площадью 889 квадратных метров (!), а сам декларант проживает в 152-метровом частном доме, но при этом не имеет ни одного земельного участка. Получается, что дома витают в воздухе. Указанные факты явно уголовных правонарушений не интересуют следствие, а уголовное дело, о котором мы писали, с 2018 года так и заглохло. Как показывает практика, даже те подчиненные [PERSON] , которые уже попались на горячем, благодаря патронату шефа из Киева остаются безнаказанными. И если иногда удаётся решать со следствием, в крайних случаях, конечное решения пробивается через суд…». «…Как уже говорилось, похожих уголовных производств десятки. Верхушка коррупционных схем во времена руководства [PERSON], как это не странно, находилась в Луганской области, откуда он и пришёл в АО «Автомобильные дороги Украины». Благодаря дружеским связям с нардепами - мажоритарщиками Луганщины [PERSON], [PERSON] и другими, руководством областной администрации, он сразу провентил огромные схемы. В рамках уголовного производства было установлено № 12017130000000245, что вовремя проведения тендера по реконструкции дороги Р-07 Чугуїв - Мілове (через м. Старобільськ) на ділянці км 132+000 - км 135+000 в течении 2017-2018 годов (как раз после прихода [PERSON] в государственное предприятие), было украдено более 28 миллионов гривен. Логическим образом можно понять, что и это дело, как и все другие в отношении чиновников АО «Автомобильные дороги Украины» затягивается, и сведётся на нет…». «…Единственный приговор одному из руководителей филиалов АО «Автомобильные дороги Украины» вынес Луцкий горрайонный суд в декабре 2019 года в отношении директора ГП «Волынский облавтодор». Следствие установило, что он подписал фиктивный договор с ЧП «Айслаг» на сумму 5 миллионов гривен. В дополнительных договорах они утвердили кабальные условия для автодора, и как следствие, автодор постоянно оплачивал огромные штрафы, пени и неустойки на счёт предприятия. Но, как и стоило ожидать, самый гуманный суд в мире оправдал горе-чиновника, и он спокойно продолжает работать в структуре «Волынского облавтодора», правда уже заместителем начальника…». «…В октябре 2018 года Государственная экологическая служба нашла 17 нарушений экологического законодательства со стороны «Автомобильных дорог Украины»…». «…В том же октябре 2018 года пожарная инспекция в рамках проверки нашла 59 нарушений в деятельности Автомобильных дорог. В феврале 2019 года во время Пожарной проверки в филиале «Красноградская ДЭП» было найдено и вовсе 125 нарушений противопожарного законодательства. Естественно, никого не привлекли к ответственности, а мелкие административные штрафы чиновников никак не пугают…». «…По всем махинациям, которые [PERSON] ввёл в государственное предприятие «Автомобильные дороги Украины» можно написать книжку. Поставленные ним карманные директоры филиалов ежемесячно платили дань, чем обеспечивали руководство предприятия и страны. Мы же надеемся, что благодаря нашей серии материалов о коррупции в «Автомобильных дорогах», правоохранительные органы наконец-то откроют глаза, и привлекут к ответственности виновных в разворовывании государственных средств…». В обґрунтування недостовірності та спростування вказаної інформації заявник зазначає наступне: щодо відповідальності АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за дороги, ремонти та експлуатаційне утримання 170 тис. км. доріг - Основним єдиним видом діяльності АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є діяльність головних управлінь (хед-офісів) без втручання в оперативно-господарську діяльність дочірніх підприємств. Компанія, якою він тимчасово керував ніколи не була відповідальна ні за дороги, ні за їх ремонт, а тим більше за будівництво доріг і навіть за забезпечення безпеки руху. Адже, відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги України», Закону України «Про дорожній рух», підзаконних нормативно-правових актів, які є загальнодоступними, відповідальним за дороги в Україні - є власник доріг та уповноважені ним органи державної влади в Україні. Ні АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ні тим більше дочірні підприємства Компанії ніколи не були і не можуть бути розпорядниками бюджетних коштів та замовниками необхідних робіт на дорогах загального користування в Україні. Ця інформація є доступною, адже замовники подібних робіт здійснюють їх закупівлю конкурентоспроможним способом, прозоро через відповідну систему «ПРОЗОРРО», де публікується вся інформація щодо закупівель, і навіть договори. Натомість немає жодного підтвердження наведених у статті фактів. Підтверджуючими доказами є загальнодоступні відомості із ЄДР, системи «ПРОЗОРРО», лист АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року, наявний у матеріалах справи. З приводу балансового майна АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та кількості працюючих - АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на своєму балансі не має жодної техніки, такої кількості працівників і зовсім не задіяна у виконанні робіт. Водночас, Компанія оприлюднює згідно вимог закону відомості про свою діяльність, яка теж є загальнодоступною і у якій не підтверджено наведені у статті факти ні про працівників ні про дохід. Твердження, що Компанія має займатись виключно експлуатаційним утриманням доріг, у протилежному випадку це корупція через монополію взагалі не піддається критиці. Адже будь-яке підприємство має право здійснювати всі ці види діяльності, які передбачені її Статутом. Компанія не виконує жодних робіт безпосередньо. Також, Компанії і дочірні підприємства не є монополістами, що безпосередньо вбачається із вимог чинного законодавства і досить конкурентного ринку дорожніх робіт. Підтверджуючими доказами є загальнодоступні оприлюднені відомості АТ, лист АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року, наявний у матеріалах справи. Зазначає, щодо призначення його першим заступником голови правління АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - відсутні норми Закону чи вимоги підзаконних актів про те, що на керівні посади в акціонерне товариство у певній галузі не можуть бути призначені люди з повною вищою освітою, а тим паче юридичною та стажем роботи понад 20 років. Такі обмеження відсутні взагалі. З приводу взаємовідносин із політиками (зокрема із [PERSON]) та вчинення злочинів - спростовується листои МВС України про відсутність щодо нього судимості, вироків, кримінальних проваджень, тощо. Як стверджує Конституція і норми міжнародного права, особа є невинуватою, допоки її вину не доведено у встановленому законом порядку. Твердження щодо «відсутності результатів роботи та провал проектів на посаді заступника голови Луганської обласної державної адміністрації спростовуються листом самої держадміністрації та доданими до нього документами, які свідчать про преміювання і надбавки , вислугу, тощо. Посилається, щодо висновків про розкрадання - подібного не встановлено і не підтверджено жодним контролюючим чи правоохоронним органом. З приводу «розпилу» найкрупнішої державної дорожньої компанії, збитковості за час його керівництва та доведення до банкрутства Компанії, данини і відкати, зазначає наступне, що у 2015-2016 роках Компанія взагалі була в процедурі ліквідації. Відповідні рішення (розпорядження) уряду загальнодоступні, а дочірні підприємства поступово ставали збитковими через ряд незалежних від керівництва Компанії факторів - а саме: 1) відсутність ритмічного фінансування та хронічне недофінансування галузі; 2) постійні колосальні затримки коштів за вже виконані роботи, що провокувало нарахування штрафних санкцій за несвоєчасно сплачені податки, зарплату, кредиторську заборгованість, тощо; 3) великий відсоток замовлених і не прийнятих робіт або не своєчасно прийнятих і відповідно не оплачення таких робіт; 4) відсутність оновлення техніки, не відшкодування всіх понесених витрат. Отже, «розпилу» ніякого не було, «доведення до банкрута» теж як і продажу майна. Підтвердження зазначеного відсутнє, що свідчить про недостовірність інформації та необхідність її спростування. Відповідно до ст. 96 ЦК України, засновник не відповідає за зобов`язаннями створених ним підприємств, а ще не може втручатися в їх діяльність. Зазначає, що на своїх щоденних, щотижневих нарадах, у щомісячних, щоквартальних звітах, при отриманні оперативної інформації про діяльність підприємств, він постійно наголошував і керівникам підприємств про необхідність виконання закону - виплати зарплати працівникам, сплати податків першочергово перед іншою кредиторською заборгованістю. Також вважає, що зазначене не доведено жодним контролюючим чи правоохоронним органом, у зв`язку із чим щодо нього відсутні будь-які кримінальні провадження, вироки, тощо. Щодо закупівлі дорожньої техніки і її неотримання - зазначає, що вся викладена інформація є спотвореною, частина прихованої, а тому є недостовірною по своїй суті. Так, у 2016 році дійсно було прийнято рішення уряду про виділення коштів і влітку проведені тендерні процедури дочірніми підприємствами, які були оскаржені іншими учасниками. Основна конкуренція у тендерах була фактично між КрАЗ і МАЗ. Оскарження так затягнули процедури, що кошти фактично перераховані замовником не були. Більше того, правоохоронні органи подекуди звертались із вимогами та в судові інстанції щодо необхідності розірвання укладених договорів. Враховуючи відсутність коштів, вимоги правоохоронніх органів та домовленість сторін договору, останні були достроково припинені, так як не могли перейти в наступний бюджетний рік. Такі вимоги закону. Наступного року знову уряд приймає подібне рішення і вже усуває недоліки попереднього, що дозволяє не обмежуючись і часі провести закупівлю під майбутнє фінансування згідно вимог закону з використанням прозорої системи «ПРОЗОРРО», проте дійсно одним ДП за умови передачі закуплених машин іншим ДП за необхідністю. Проведення процедури одним ДП не заборонено законом і акумулює трудові та інші ресурси, що дозволяє відкритіше, прозоріше діяти під скрупульозним оком всіх уповноважених на контроль державних структур, відсутність претензій із боку яких доводить правомірність дій керівника цього дочірнього підприємства яке проводило тендерну процедуру. Зазначає, що не він, не Компанія її проводило. Нагалошує, що не є керівником Замовника 67 одиниць техніки, не оголошував про закупівлю, не підписував жодних документів щодо замовлення та отримання техніки, не надавав неправдивих відомостей, а тому висновок про «підсунув свиню» є абсолютно недостовірним. Вважає, що висновок «майже 20 млн бюджетних гривень пішли до кишень окремих чиновників» є явно неправдивою інформацією, що підтверджується загальнодоступними відомостями із системи «ПРОЗОРРО», листом АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року. Зазначає, що посилання на статті [PERSON] як підтвердження його злочинної діяльності, відомості про «дележку бабла» і «бездонною клоаку взяточничества» взагалі нічим не підтверджені, начебто взяті на основі його декларації, чого в дійсності немає. Висновки про «вирішення фінансових питань», «деребан бюджету» абсолютно надумані, нічим не підтверджені та є недостовірною інформацією, що порочить його честь, гідність, професійну репутацію. Щодо люстрації матеріали справи містять висновок люстраційної комісії про відсутність підстав для люстрації. Характеристика його як частини банди обналічників, висновки про золоті для нього часи, колосальне збагачення та створення безпрецедентних корупційних схем як і всі інші висновки голослівні, нічим не підкріплені та спростовуються відсутністю будь-яких вироків суду із подібними звинуваченнями. Зазначає, стосовно великої кількості судів і судових рішень під час керівництва АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - користування автором ЄДР судових рішень досить сумнівне і непрофесійне, оскільки за такими даними пошуку, Реєстр шукає будь-які процесуальні документи, у яких згадується бодай одне слово із Автомобільні дороги України, зокрема і всі ухвали, рішення де є саме посилання на Закон України «Про автомобільні дороги України». Такий непрофесійний підхід до аналітики судових рішень слід сприймати критично. Так як, по відношенню до АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як позивача чи відповідача за період його діяльності було тільки кілька судових рішень про поновлення на роботі керівника ДП, якого призначає АТ. Як зазначається, корупційною схемою є саме велика кількість спорів, де важко знайти важливі спори із службовими злочинами, тому на вивчення документів правоохоронцями підуть роки, а винні будуть не наказані. Таким висновком підтверджується елементарне незнання процесів правової держави, діяльності правоохоронних органів або свідоме введення суспільства в оману і щодо кількості судових справ і щодо того, як здійснюється розслідування злочинів, зовсім не завдяки вичитуванню процесуальних документів із ЄДР судових рішень. Вказує, що доказами спростування наведеної інформації є загальнодоступні відомості із ЄДР судових рішень, лист АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року. Посилається, що не зовсім відповідає дійсності твердження про більше половини судів саме між різними ДП і про банкрутування одними інших. Заначає, що було кілька випадків, коли ДП подавали до суду про стягнення дебіторської заборгованості і це ніяка не корупційна схема, а з метою вжиття всіх заходів задля стягнення дебіторки по якій закінчуються строки давності. Щодо банкрутування одним ДП інших, то наявна лише одна судова справа, яка виникла ще у 2010 році, у зв`язку із непогашенням боргів по закупівлі основних засобів одним ДП перед іншим. Ця справа тривала і під час його керівництва, у зв`язку із тим, що всі вимоги згідно Плану санації не погашені керуючим санацією, а зовсім не ним. Справи про банкрутство дійсно можуть тягнутись роками і зовсім не із-за вини керівника засновника підприємства-банкрута. Щодо адвокатської монополії, то у структурі і АТ і окремих ДП наявні юристи, які мають відповідні Свідоцтва на здійснення адвокатської діяльності та брали участь у засіданнях, що підтверджується листом АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року. Інформація про понесені десятки мільйонів витрат на адвоката тільки із розрахунку кількості сумнівної інформації про судові рішення є неправдивою, нічим не підтвердженою та підлягає спростуванню. Стосовно звільнення директора ДП «Миколаївський облавтодор» пояснив, що за час його керівництва керівники ДП змінювались дуже рідко, лише у випадках їх звільнення за власним бажанням. Так, попереднього директора ДП «Миколаївський облавтодор» звільнено ще до нього. Певний час, залишаючись без керівника ДП «Миколаївський облавтодор» опинився у скрутному становищі, обсягів робіт не отримували, зарплат не виплачували. Необхідна була людина, яка зможе за короткий час налагодити робочий процес у ДП. Ним дійсно виявився [PERSON] , який був звільнений на прохання місцевої влади, у тому числі за невиплату зарплат, податків, нарощення кредиторської заборгованості, підтвердженням чого є відомості у листі АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 1/17-10/602 від 04.03.2021 року. Щодо боргів за комунальні послуги - АТ не отримує жодні мільярди із бюджету, не є бюджетною установою чи розпорядником бюджетних коштів, а комунальні платежі здійснює своєчасно. Ніякі кошти для АТ ніким не виділяються на електроенергію, газ, тощо і тим більше вони не осідають у кишенях чиновників. Зазначив, що з приводу відносин із ТОВ «Ялта Град Строй» - по-перше, ДП «Донецький облавтодор» не є філією АТ і не є державним підприємством у розумінні закону. Дочірні підприємства АТ є окремими юридичними особами. Згідно ст. 96 ЦК України, засновник не несе відповідальності за діяльність створеного ним підприємства як і підприємство не несе відповідальності за діяльність АТ. Згідно статутних документів, Засновник не може втручатися у господарську діяльність підприємства. Відносини ДП «Донецький облавтолор» із власними контрагентами регулюються укладеними договорами та чинним в Україні законодавством. Добровільне невиконання судового рішення ДП зовсім не свідчить про корупцію чи схеми. Звернення до правоохоронних органів у випадках невиконання судового рішення це досить поширена практика з метою отримання боргів. Звертає увагу, що з відомостей автора з ЄДР (№ 42017050000000795 от 29.09.2017 г.) протиправна діяльність стосувалася вазагалі не АТ і навіть не ДП «Донецький облавтодор», а Служби автомобільних доріг у Донецькій області яка є окремою юридичною особою і територіальним органом управління Укравтодору на місцях і до якої він не має жодного відношення. Посилається, що висновок, що він як людина, що кришувала цю схему уникнула законної відповідальності є недостовірною інформацією, що підлягає спростуванню. Стосовно проведення тендерних процедур, зазначає, що жодних тендерів для так званих наближених компаній ні АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ні він як її перший заступник голови правління не проводили, що дуже легко перевірити на ресурсі ПРОЗОРРО як і не здійснювались не якісні ремонти. Наголошував, що Товариство не займається ремонтами доріг, основним видом діяльності АТ є управління хед-офісами, що безпосередньо вбачається із загальнодоступних відомостей ЄДР. Вказує, що відомості про фіктивні договори не є просто оціночне судження чи окрема думка, це визначення міститься у ЦК України і фіктивність встановлюється судом. Із ЄДР судових рішень чітко вбачається, що жодні договори, які укладалися ним під час керівництва АТ не визнавалися недійсними у зв`язку із фіктивністю. Нічим не підтверджені факти заборгованості АТ з комунальних послуг, адже в ЄДР судових рішень і таких немає. Також, зазначає, що він не здійснював продажу будь-якого майна АТ, адже зазначене не підтверджено жодними документами і спростовується відомостями АТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Посилається, шо Служба автомобільних доріг у Чернівецькій області є територіальним органом управління Укравтодору. Саме ця організація може проводити тендери щодо ремонтів доріг як розпорядники коштів Укравтодору. Ця організація є окремою бюджетною установою, юридичною особою публічного права, що немає нічого спільного із АТ, яке він очолював. Більше того, начальник тендерно-договірного відділу Служби автомобільних доріг в Чернівецькій області не був і не міг бути під його керівництвом. Вказана інформація вбачається із ЄДР судових рішень в рамках кримінального провадження № 12018260000000429, № 12017130000000245 та відомостей з ЄДРПОУ, що є загальнодоступними. Зазначає, з приводу керівника ДП «Волинський облавтодор» - по-перше, ДП «Волинський облавтодор» не є філією АТ, а окремою юридичною особою, що здійснює свою діяльність самостійно. Згідно ст. 96 ЦК України, статутних документів АТ і ДП, Засновник не відповідає за зобов`язаннями ДП, як і Підприємство не несе відповідальності за діяльність АТ. По-друге, директор, який уклав договір із ПП «Айслаг» призначений навіть не ним і укладений договір із вказаною компанією був до його призначення в АТ, що безпосередньо вбачається із ЄДР судових рішень за запитом «Волинський облавтодор Айслаг» у справі про недійсність договору. Звертає увагу, що саме за рекомендацією АТ був ініційований відповідний спір і розпочато провадження щодо ймовірних причетних осіб. Відомості про те, що вказаний директор знову працює теж не мають до нього жодного відношення, адже він сьогодні не являється керівником АТ і не приймає рішень щодо призначень чи звільнень. Стосовно порушення АТ екологічного та пожежного законодавства, посилається, що вказаний факт безпідставний і не обґрунтований, адже АТ ніколи не вчиняло жодних подібних порушень і є окремою юридичною особою, що здійснює свою діяльність самостійно, що підтверджується листом АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» . Виходячи з цього, на думку заявника, поширення цієї недостовірної інформації відносно нього призвело до порушення його особистих немайнових прав, які підлягають захисту в судовому порядку. Оскільки встановити особу, яка поширила відносно нього зазначену інформацію неможливо, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом встановлення факту недостовірності інформації та її спростування. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили суд про її задоволення в повному обсязі, з підстав наведених в заяві. В своїх поясненнях заявник наголошував, що поширена інформація не може бути віднесена до категорії оціночного судження або вираження суб`єктивної думки та поглядів, оскільки є фактичним твердженням, звинуваченням його у вчиненні корупційного діяння. Недостовірна інформація порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації, принижує його та створює у пересічного громадянина образу до нього, як злодія та хабарника. Зазначив, що його неодноразово відзначали за сумлінне виконання обов`язків та значний особистий внесок. Крім того, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ним кримінальних правопорушень не вносились. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ст.ст. 28, 32 Конституції України, кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди завданої поширенням такої недостовірної інформації. Судом встановлено, що 12 червня 2017 року заявника було призначено на посаду заступника голови правління ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно до Наказу №92-ВК від 09.06.2017 року. З 14 червня 2017 року заявника переведено на посаду першого заступника голови правління ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно до Наказу №96-ВК від 14.06.2017 року. З 21 червня 2018 року заявника переведено на посаду виконавчого директора ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно до Наказу №105-ВК від 20 .06.2018 року. З 27 червня 2018 року заявника переведено на посаду першого заступника голови правління ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно до Наказу №112-ВК від 26.06.2018 року. 28 грудня 2018 року змінено найменування підприємства на Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», відповідно до Наказу Укравтодору №421 від 28 грудня 2018 року. 09 грудня 2019 року заявника звільнено з посади за угодою сторін, відповідно до Наказу №155-ВК від 06 грудня 2019 року. У листопаді 2019 року, грудні 2020 року та в січні 2021 року в мережі Інтернет на сторінці веб-сайту https://[INFO] було опубліковано сім статей про корупційну діяльності заявника на посаді першого заступника АТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Відповідно до Довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення №64/2020-Д від 25 березня 2020 року виданої на підставі дослідження проведеного Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», що акредитоване Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (Свідоцтво про акредитацію від 08.05.2019 року) вбачається, що власником веб-сайту https://[INFO] зокрема, станом на [INFO] року, є реєстрант доменного імені [INFO] - компанія Teka-Group Foundation (Республіка Панама), якщо інше не визначено умовами договору між власником та отримувачем послуг чи володільцем облікового запису або якщо такий договір відсутній. Крім того, вказана Довідка містить відомості, що Громадська організація «Комітет по протидії корупції в органах влади» та/або [PERSON] (засновник громадської організації) можуть мати відношення до створення та функціонування веб-сайту https://[INFO] та є ймовірним власником останнього. В постанові Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року по справі №742/4011/19 за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про забезпечення позову від 02 грудня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до Національного антикорупційного порталу «[INFO]», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, суд прийшов до висновку про неможливість достовірно визначити коло належних відповідачів у справі, оскільки відсутні докази про власників веб- сайту на якому розміщено статтю та автора спірної статті. З цього слідує, що заявник був позбавлений можливості в позовному провадженні захистити своє порушене право щодо захисту честі, гідності і ділової репутації, та спростувати недостовірну інформацію відносно себе. З листа Департаменту інформатизації МВС України №166/46-2021 від 03 лютого 2021 року вбачається, що відомості про осіб, які можуть бути причетними до публікацій на веб-сайті https://[INFO] на даний час встановити не виявляється можливим. Виходячи з вищевказаного, вбачається, що власник веб-сайту https://[INFO] / є реєстрант доменного імені [INFO] - компанія Teka-Group Foundation (Республіка Панама), якого неможливо встановити, так само і його місцезнаходження. З листа АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №1/17-10/602 від 04.03.2021 року, вбачається, що Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код 31899285) (далі Компанія) створено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 221 від 28.02.2002 року на виконання Указу Президента України від 8 листопада 2001 року № 1056 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України». Засновником Компанії згідно з зазначеними нормативними актами виступила Державна служба автомобільних доріг України (Укравтодор), а Компанія в свою чергу заснувала дочірні підприємства як окремі юридичні особи, майно яких увійшло до статутного капіталу Компанії. Отже, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор), його територіальні служби автомобільних доріг в областях, АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та дочірні підприємства Компанії є окремими юридичними особами. Укравтодор по відношенню до Компанії діє як загальні збори акціонерів, вищий орган управління та згідно повноважень, визначених Статутом Компанії управляє її корпоративними правами. Водночас, АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як власник управляє корпоративними правами створених нею дочірніх підприємств. Відповідно до вимог Закону України «Про автомобільні дороги України», Закону України «Про дорожній рух», інших підзаконних нормативно-правових актів, відповідальними за дороги в Україні є власник доріг (Укравтодор) та уповноважені ним територіальні органи на місцях (САД в областях), які і є розпорядниками бюджетних коштів та замовниками необхідних робіт на дорогах загального користування в Україні. Компанія не відповідальна ні за дороги, ні за їх ремонт, а тим більше за будівництво доріг і навіть за забезпечення безпеки руху. АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не виступає підрядником згідно договорів на ремонт та утримання доріг, отже не укладає таких договорів підряду. На балансі АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відсутні виробничі потужності, у тому числі дорожня техніка, виробничі бази, об`єкти нерухомості, тощо. Кількість працівників апарату управління Компанії постійно змінюється, проте орієнтовно складає 70 працівників. Надання відомостей, які містяться в протоколах засідань балансових комісій Компанії та самі копії протоколів за участю [PERSON] як керівника, не вбачається за можливе, оскільки містять конфіденційну інформацію Компанії. АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не фінансується із бюджету, а здійснює господарську діяльність на комерційній основі з метою отримання прибутку. Отже, не є розпорядником бюджетних коштів та не здійснює закупівель техніки, матеріалів і послуг як розпорядник бюджетних коштів. Основним єдиним видом діяльності АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є діяльність головних управлінь (хед-офісів) та утримується за рахунок внесків дочірніх підприємств, згідно встановлених статутних вимог. Згідно загальнодоступних відомостей із ЄДР, статутний капітал АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» становить 1 266 140 698, 90 грн., який сформований за рахунок майна дочірніх підприємств у 2002 році. Наказ Компанії про договірну роботу дочірніх підприємств на виконання статутних вимог було прийнято 07.07.2004 року №177 «Про заходи щодо ведення договірної роботи у дочірніх підприємствах ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», згодом він доопрацьовувався і приймався в новій редакції. На сьогодні цей наказ втратив чинність та діє інший наказ про договірну роботу дочірніх підприємств. АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не здійснювалось закупівлі дорожніх будівельних машин, зокрема КРАЗів. Проте, як відомо із інформації, наданої ДП «Київський облавтодор», підприємством отримано визначену процедурою кількість техніки. Відомості про будь-які кримінальні провадження з питань закупівлі КРАЗів ДП «Київський облавтодор» у Компанії відсутні. За період роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління кількість судових справ, де стороною є саме АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» складала близько 10. Предметом судових справ, як правило були спори, що виникали з трудових правовідносин у дочірніх підприємств або працівників апарату Компанії. Судові справи, де боржником за договорами підряду на виконання дорожніх робіт є саме АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за період роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління відсутні. Кількість судових справ про банкрутство дочірніх підприємств, відкритих за період роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління складає 3 справи, зокрема по ДП «Запорізький облавтодор» №908/671/18, відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 року, ДП «Івано-Франківський облавтодор», відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.2019 року №909/995/19 та ДП «Дніпропетровський облавтодор» - відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2019 року №904/5292/19. За період роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» витрати на правничу допомогу складали до 12 тисяч грн. У справі за позовом [PERSON] до ДП «Миколаївський облавтодор», АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним звільнення, 10.03.2020 року Миколаївським апеляційним судом у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, на сьогодні справа №487/647/19 знаходиться у суді касаційної інстанції. У АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відсутні боргові зобов`язання перед комунальними службами за комунальні послуги (електроенергію, опалення, газ, воду, тощо). У період роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» продаж майна АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не здійснювався. Надання копії наявних у Компанії листів, нарад, балансових комісій по ДП «Волинський облавтодор» щодо проблемної ситуації із ПП «Айслаг» за час роботи [PERSON] на посаді першого заступника голови правління АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не є можливим. Відомості про виявлення в жовтні 2018 року Державною екологічною службою 17 порушень екологічного законодавства з боку АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не відповідають дійсності. Відомості про виявлення в жовтні 2018 року Державною пожежною інспекцією 59 порушень пожежного законодавства з боку АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не відповідають дійсності. Статут АТ «ДАК «Автомобільні дороги України опублікований на офіційному веб-сайті Компанії, а статути дочірніх підприємств однотипні. З листа Департаменту інформатизації МВС України №10685/16 від 26 квітня 2021 року вбачається, що станом на 26 квітня 2021 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає, у розшуку не перебуває. Довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» встановлено, що до [PERSON] не застосовуються заборони, передбачені частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 299 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 4 ст. 277 цього Кодексу, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. У п.13 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 надано роз`яснення, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК. У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов`язані з її спростуванням. Як зазначає заявник, в Інтернет-мережі на веб-сайті https://[INFO] розміщено статті відносно нього, де розповсюджено недостовірну інформацію, що породжує стосовно нього негативні юридичні наслідки, а тому для захисту особистих немайнових прав на честь, гідність, ділову репутацію слід встановити юридичний факт недостовірності та спростування інформації, викладеної щодо заявника у мережі Інтернет на веб-сайті https://[INFO]. Згідно із абзацом 5 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Поширена інформація не є оціночним судженням в розумінні ст. 30 Закону України «Про інформацію», оскільки містить фактичні дані про протиправні діяння заявника. Разом з цим відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою вчиненні злочину не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. У ч. 1, 2, 5 ст. 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - це вимога закону, що звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави. У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Тобто, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України відповідно до Конституції України фізична особа має, зокрема, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ст. 201 Цивільного кодексу України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст. 3 Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Виходячи з цього, аналізу інформації в Інтернет-мережі на веб-сайті https://[INFO], яка вказує на те, що має місце поширення неправдивої, недостовірної інформації з коментарями та назвами, з можливістю перегляду необмеженої кількості осіб, яка принижує честь і гідність заявника, негативно впливає на його репутацію і суттєво применшує заслуги та здібності, порочить його професійність та фаховість. Факт, що інформація, яку поширили є недостовірною, підтверджується відсутністю доказів про зворотнє, а також конкретними обставинами, які можуть бути перевіреними. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Під діловою репутацією слід розуміти сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Згідно ч. ч.6,7 ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року у справі № 461/9631/15-ц (провадження № 61-14857св18) зазначено: «тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо її застосування». Інформація, поширена про заявника на веб-сайті https://[INFO]. доведена до відома невизначеного кола осіб та стосується його особисто, що безпосередньо вбачається із назв статтей. Вказана інформація поширена в порушення ст. статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо її застосування». Так, згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 607/4318/16-ц дійшов висновку, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. Вказані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. ЄСПЛ вказує, що «у своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (UKRAINIAN MEDIA GROUP v. UKRAINE, № 72713/01, § 41, 42, ЄСПЛ, 29 березня 2005 року). Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судженняне підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина перша та друга статті 30 Закону України «Про інформацію»). У судовій практиці використовуються трактування, викладені в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Згідно з позицією ВСУ, до оціночних суджень відносяться думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, і які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Отже, законодавець ввів в апарат понять «факт» і «думку», що є основою для вирішення питання «різниця між наклепом і оціночним судженнями». Факт - це достовірні відомості про будь-яку подію, ситуацію, і характеризується тим, що його можна або довести, або спростувати. Думка - це ж майже тотожне поняття «оціночним судженням», тобто суб`єктивне висловлювання людини, яке може бути як позитивного, так і негативного характеру про якийсь факт, при цьому його не можна ні довести, ні спростувати, а також це можуть бути різного роду прогнози, порівняння, оцінки та припущення. Все це проходить через призму суб`єктивізму, але ні в якому разі не повинно в себе вміщати принизливих фраз, таких, що порушують право іншої людини на шанобливе ставлення до його гідності та честі. Зміст понять «фактичне твердження» і «оціночне судження» також було розкрито в постанові Верховного Суду України від 01.02.2018 у справі № 757/33799/15-ц, відповідно до якого: твердження - це логічно аргументована наявність певного факту або ж групи фактів. Факт, в свою ж чергу, є відображенням об`єктивної діяльності, це конкретні відомості про обставини, ситуації, які трапилися в конкретний час, в конкретному місці і при конкретних обставинах. З огляду на, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб і не пропускається через призму їх поглядів і думок, то його відповідність дійсності може бути перевірено і встановлено судом; судження - в свою ж чергу, це те ж саме, що і особиста думка або ж висловлювання. Як завжди, судження пропускається через призму суб`єктивного, тому має оціночний характер. В такому випадку, в такому висловлюванні містяться думки, які складно оцінити на правдивість і вірність, а точніше неможливо, що і пояснює, чому судження не може бути предметом спору і судового доведення. З аналізу вказаного вбачається, що інформація, поширена у статтях містить нічим не підтверджені відомості про фактичні обставини, а не оціночні судження чи їх перебільшення, які б базувалися на фактичному підґрунті. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 200/20351/18 (провадження № 61-21258св19) вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні: визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою; чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи. Виходячи з цього, інформація поширена у статтях є фактичними твердженнями (наприклад щодо розкрадання бюджету, налагодження корупційних схем, закупівель за завищеними цінами, тощо), а не просто оціночними судженнями чи критикою. І навіть якщо деякі положення недостовірної інформації можна було б вважати критикою, то вона явно виходить за межі допустимої критики за наявних фактичних обставин. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 року у справі № 132/1489/18. З огляду на зазначене, поширена інформація не може бути віднесена до категорії оціночного судження або вираження суб`єктивної думки та поглядів, оскільки є фактичним твердженням, звинуваченням заявника у вчинені корупційного діяння, в зв`язку з чим, порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації, принижуючи його, створюючи у невизначеного кола осіб хибну негативну думку про нього. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справа №14888/03 «Годлевський проти Російської Федерації» від 23 жовтня 2008 року, неможливо визначити на якій «достатній фактичній базі» засновувалася поширена інформація. Крім того, вказана інформація викладена способом категоричного висловлювання у формі існування конкретних обставин (фактів), при цьому за формою вираження не містить критики або оцінки дій, виражено без застосування та вживання гіпербол, алегорій, сатири (чи інших мовностилістичних способів). З огляду на викладене вище та оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що інформація, яка міститься в Інтернет-мережі на веб-сайті https://[INFO] містить саме недостовірні дані, а не оціночні судження, оскільки у ній висловлено не оціночне суб`єктивне судження відносно заявника, не особисте відношення до нього, а стверджується щодо об`єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними. З урахуванням викладеного вище, суд вбачає, що відносно заявника була повідомлена недостовірна інформація, яка не має статусу офіційної та не підтверджена належними доказами. Разом з цим, поширюючи негативну та недостовірну інформацію про заявника, у статті не було здійснено належного посилання на те, що інформація отримана з офіційних джерел. Як вбачається з матеріалів справи будь-яких кримінальних проваджень за підозрою заявника у вчиненні кримінальних правопорушень не порушувалось, досудове розслідування не проводиться та процесуальне керівництво не здійснюється. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила, у такий же спосіб у який вона була поширена. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію (пункт 25 Постанови). Вирішуючи питання про спосіб спростування інформації, яка підлягає визнанню недостовірною, суд вважає, що способом спростування поширеної в Інтернет-мережі на веб-сайті https://[INFO] інформації, який би сприяв найбільш повному відновленню задля порушеного немайнового права заявника , є її видалення (текстових та графічних матеріалів) з дня набрання рішення законної сили. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та захист права заявника шляхом встановлення факту недостовірності та спростування інформації, викладеної у мережі Інтернет на веб-сайті https://[INFO] . Керурчисьст.4,5,13, 17-19, 76-82, 89, 258, 259, 263-266, 268, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 3, 28, 32, 34, 62, 68 Конституції України; ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції; ст. ст. 201, 270, 277, 280, 297, 299 ЦК України; ст. 30 Закону України «Про інформацію»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, суд, -

Outcome: approved