Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою, в якій просять встановити факт народження 02 листопада 2016 року в м.Сімферополь АР Крим дочки [PERSON], батьками якої вони є. При цьому заявники зазначають, що у звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у них медичне свідоцтво про народження видане закладом охорони здоров'я на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. У Мелітопольському МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області їм були надані письмові роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразку заявники просять суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявники не зявилися, в своїй заяві просять слухати справу у їх відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не зявився. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню за таких обставин. [PERSON], [INFO], є громадянкою України, та знаходиться у шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], який зареєстрований 17 грудня 2016 року Мелітопольським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, що підтверджується копіями паспортів громадянина України серії МВ 459284 та ВВ 481248, а також свідоцтвом про шлюб /а.с.4-11/. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії 67 №165370 від 27 грудня 2016 року, виданого міською лікарнею м.Севастополя, [PERSON], [INFO], народила 02 листопада 2016 року в м. Севастополі дитину чоловічої статі /а.с.12/. При зверненні до Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області з метою державної реєстрації дитини на території України заявникам було в цьому відмовлено з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України /а.с.16/. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Документ, виданий міською лікарнею м.Севастополя, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявників. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їхня дитина, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] та [PERSON] щодо встановлення факту народження їхньої дитини, оскільки реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved