Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 18.04.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №891, на ім»я [PERSON] належить [PERSON]. Обгрунтовуючи заяву заявник зазначила, що [INFO] року померла її сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок, земельну ділянку, та автомобіль. Все своє майно заповітом від 18.04.2016 року сестра заповідала заявнику, онуку, та [PERSON] Після смерті спадкодавця в установлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відкладено через розбіжності прізвища заявника у заповіті, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Дана помилка перешкоджає оформленню спадщини. В судове засідання заявник не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі. Заяву підтримує в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Боса Ю.П. в судове засідання не з'явилася, подала клопотання в якому просить розглянути заяву у її відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавста. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи приходить до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України номер [NUMBER], виданого Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області від 09 лютого 1998 року заявниця має прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON], померла [INFO] року. На випадок своєї смерті остання 18 квітня 2016 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яким все належне їй майно заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду в п.12 Постанови N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Юридичне значення встановлення факту про який просила заявник впливає на оформлення спадщини. В іншому порядку, окрім судового, вирішити порушене в заяві питання неможливо. На підставі викладеного враховуючи, що даний факт знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved