Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою, у якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] в м Кременчуці Полтавської області, виданого 01 червня 2009 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-1892.. Повідомлено щодо неможливості виправити помилку у прізвищі, оскільки паспорт оформлено пізніше ніж вищезазначене свідоцтво, у звязку з цим вона позбавлена права розпоряджатися нерухомістю та змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] підтримує заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] у судове засідання не прибула. Заінтересована особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та представник заінтересованої особи - Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не прибули. Про дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМЕ №444701 від 01.06.2009 року, виданого державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] на праві власності належить кімната 3 у секції 16 будинку 9 по бульвару Пушкіна в м Кременчуці. Відповідно до ч. 1ст. 55 Закону України «Про нотаріат», угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Через те, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказане інше написання імя заявника, вона не має можливості подати нотаріусу документи, що підтверджують її право власності на квартиру. У зв'язку з допущеною помилкою заявник не може вільно розпоряджатись своєю власністю та не має можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як пояснила у судовому засіданні заявник факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, для вирішення майнових прав Судом встановлено, що у січні 2018 року, представник заявника звернулась до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори в інтересах [PERSON] із заявою про виправлення імя спадкоємця в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 01.06.2009р зареєстрованому за реєстровим № 1-1892 після померлої 25 жовтня 2008 року [PERSON]. За результатами розгляду її заяви, Третя кременчуцька державна нотаріальна контора листом від 07.02.2018 року за вих. № 314/01-16 повідомила про наступне. Після померлої [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру №[ADDRESS], звернулася представник спадкоємця [PERSON] [PERSON], згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] від 06.11.2008р. за реєстровим №15674. Крім довіреності прізвище, імя та по-батькові [PERSON] були зазначені в заяві спадкоємця про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] від 06.11.2008р. за реєстровим №15673, та в заповіті [PERSON], на підставі якого також видане свідоцтво про право на спадщину. Також в листі зазначено, що державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] J1.B. за паспортом встановлена особа представника за довіреністю [PERSON], а не самого спадкоємця [PERSON] У свідоцтві про право на спадщину за заповітом прізвище, імя та по батькові спадкоємця вказано згідно даних, зазначених в довіреності [PERSON] Крім цього, державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] JI.B. при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідоцтво про народження та про шлюб [PERSON] не долучалися, оскільки в заповіті не були зазначені родинні стосунки спадкоємця зі спадкодавцем. Слід зазначити, що на момент оформлення заповіту, заяви про прийняття спадщини та довіреності від 06.11.2008р. - документом, що посвідчував особу спадкоємця [PERSON], був паспорт громадянина [PERSON] Федерації тип Р № 3898890, виданий 04.12.2007 року, в якому прізвище, імя, по-батькові зазначено російською мовою [PERSON] Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме, свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 016220, виданого 29.07.1998р., відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] народилася 11 вересня 1955 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний запис за№ 717. 26 жовтня 1974р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис № 1805 від 26.10.1974 р. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Дане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019850675 від 28.03.2018р. за параметрами запиту: [PERSON], [INFO]. Згодом, 23 серпня 1977 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що складено відповідний актовий запис №331. Після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Дане підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 101014, виданим 28.03.2018р. Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. 07 січня 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - Архипов, дружині - [PERSON]. Дане підтверджується довідкою про укладення шлюбу № 885 від 22.03.2018 р, виданою відділом запису актів цивільного стану адміністрації міста Мурманськ [PERSON] Федерації. Згідно даної довідки, далі мовою оригіналу: «В архиве отдела ЗАГС администрации города Мурманска имеется запись акта о заключении брака [PERSON] и [PERSON] № 59 от 07января 1986 г.» Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ДП № 584310, виданого 24.10.2006 р. Відділом запису актів цивільного стану адміністрації міста Мурманськ, Брак между [PERSON] и [PERSON] гражданкой [PERSON], [INFO] прекращен 20.04.2005 года на основании решения мирового судьи судебного участка № 1 г. Колы Мурманской области от 02 марта 2005 года, о чем 24 октября 2006 года составлена запись акта о расторжении брака № 1553. После расторжения брака присвоена фамилия ему (ей) «Архипова». Починаючи з 15 січня 2010 року [PERSON] зареєстрована у м. Кременчук, за адресою: вул. Київська, буд. 60. кв. 23. 04 грудня 2008 року державною податковою адміністрацією у Полтавській області [PERSON] видана картка фізичної особи - платника податків, в якій прізвище, імя та по-батькові зазначено як [PERSON]». Слід зазначити, що в правовстановлюючому документі ідентифікаційний номер спадкоємця - [NUMBER], вказаний той, що був присвоєний саме заявнику у справі- Архиповій [PERSON]. 16 листопада 2017 року [PERSON]О, одержала посвідку на постійне проживання в Україні: тип РА, код держави UKR, № ІН149338. В даній посвідці на постійне проживання зазначено прізвище та імя як [PERSON]. 04 грудня 2017 року Кременчуцьким відділенням торгівельно-промислової палати був виготовлений технічний паспорт на квартиру № 23 у житловому будинку № 60 по вул. Київська, в м. Кременчук на імя замовника [PERSON] Підтвердженням факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру також є й та обставина, що оригінали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.06.2009р., витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно від 16.06.2009 р. та технічних паспортів на квартиру знаходиться саме у [PERSON] Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved