Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був доставлений 13 грудня 2016 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» на підставі заяви його опікуна [PERSON], після чого оглянутий черговими лікарями-психіатрами Обласної психіатричної лікарні № 1, які за результатами такого огляду зробили висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги. 13 грудня 2016 року [PERSON] був оглянутий комісією, яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Парасюк С.В. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] - [PERSON], яка є опікуном хворого, у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю та не заперечувала проти задоволення вимог щодо госпіталізації [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2005 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з лікувальної роботи лікаря-психіатра [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2005 [PERSON] визнано недієздатним. Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 86 від 12 червня 2007 року призначено [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна, 13 грудня 2016 року його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки-епікриз [PERSON], останній захворів у листопаді 2001 році, неодноразово знаходився на лікуванні в ОПЛ № 1. Подальше лікування відбувалося в ОПЛ № 1 з діагнозом: шизофренія катотонічна форма, течія епізодична з наростаючим дефектом. Перебіг захворювання у вигляді затяжних психотичних нападів, практично беземісійне, інвалід 2 групи безстроково. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає важким психічним розладом у формі шизофренія катотонічна форма, течія епізодична з наростаючим дефектом, внаслідок чого не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, може заподіяти значну шкоду своєму здоров'ю у разі ненадання йому психіатричної допомоги та погіршення психічного стану. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] у зв'язку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною особою, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved