Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить оголосити померлим громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Петровське Луганської області, та визначити днем його смерті день набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що з 20.10.2007 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] . 27.06.2013 рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області шлюб між подружжям було розірвано. [PERSON] ще до розірвання шлюбу виїхав до свого попереднього місця проживання в с. Петровське Луганської області. Після переїзду він втратив інтерес до сина, не сплачував аліменти на його утримання, жодної звістки про себе не надавав і заявник повністю втратила з ним зв`язок. З березня 2014 року с. Петровське знаходиться на непідконтрольній Україні території. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області [PERSON] було оголошено у розшук як боржника зі сплати аліментів. Однак будь-які розшукові дії не дали жодних результатів. Заявник, не маючи жодної інформації про місце перебування батька своєї дитини, вирішила звернутися з заявою про визнання його безвісно відсутнім. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.10.2019 [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01.01.2015. Подаючи заяву про оголошення [PERSON] померлим, заявник як законний представник свого малолітнього сина матиме підстави для звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення [PERSON] пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.09.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 05.11.2020. 05.11.2020 судове засідання відкладено до 26.11.2020 у зв`язку з неявкою представника заінтересованої особи та заявника. 26.11.2020 судове засідання відкладено до 08.12.2020 у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 08.12.2020 судове засідання до 11.01.2021 у зв`язку з неявкою заявника. Заявник в судовому засіданні 11.01.2021 вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі на розсуд суду. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 30.07.2020 органом видачі 5112 [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Бобровиця Бобровицького району Чернігівської області. Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 516194-2020 від 13.08.2020, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заочного рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.06.2013, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.10.2007 відділом РАЦС Бобровицького РУЮ Чернігівської області, актовий запис № 107, розірвано. Рішення набрало законної сили 30.07.2013. У період перебування подружжя у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] , виданим 26.04.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 48. Згідно виконавчого листа № 2/729/337/13, виданого 20.03.2018 Бобровицьким районним судом Чернігівської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 30.05.2013. В межах виконання вищезазначеного виконавчого листа Хрустальнинським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 39934190. З метою проведення виконавчих дій державним виконавцем до Новопсковського районного суду Луганської області було направлено подання про оголошення розшуку боржника [PERSON] . Відповідно до ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 29.11.2018 оголошено розшук [PERSON] , [INFO] . Розшук боржника [PERSON] доручено Новопсковському ВП ГУНП в Луганській області. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.10.2019 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2015 року. Рішення набрало законної сили 26.11.2019. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Будь-які інші документи, на підтвердження доводів викладених у заяві, [PERSON] суду не надала. Як вбачається з інформації, наданої Управлінням державної міграційної служби України в Луганській області від 21.10.2020, за наявними обліками УДМС в Луганській області гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання/ перебування не значиться. З відповідей головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-27526/0/15-20-Вих. від 22 жовтня 2020 року, № 0.184-27910/0/15-20-Вих від 28.10.2020 відомостей про перетин державного кордону України громадянином [PERSON] , [INFO] , у період з 21.10 2015 по 30.09.2020 в базі даних не виявлено. Додатково зазначено, що інформація в базі даних щодо осіб, які перетнули державний кордон України зберігаються протягом п`яти років. Відповідно до інформації, наданої Хрустальнинським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.11.2020, у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 399934190, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/729/337/13 від 01.08.2013 щодо стягнення аліментів з боржника [PERSON] . В результаті проведення виконавчих дій з виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем 03.08.2018 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, 11.09.2018 накладено штраф на боржника у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої сукупно перевищує суму платежів за 3 роки. 29.11.2018 за поданням державного виконавця Новопсковським районним судом Луганської області винесено ухвалу про оголошення у розшук [PERSON] . Крім того, з метою перевірки майнового стану боржника неодноразово направлені запити до обліково-реєстраційних установ. Виконавче провадження залишено на контролі відділу, виконавчі дії будуть провадитись відповідно до чинного законодавства. З повідомлення Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Луганській області від 29 жовтня 2020 року № 13083/111/40-2020 з метою встановлення місця знаходження [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , постійно здійснюється комплекс розшукових заходів. В ході проведення комплексу розшукових дій встановити місце знаходження [PERSON] до теперішнього часу не вдалося можливим. Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № 1159/21.7-04-02 від 30 жовтня 2020 року повідомлено про відсутність в архіві відділу по смт. Новопсков та Новопсковському району та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації щодо смерті [PERSON] , [INFO] . Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині 6 ст.81 ЦПК України зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В даний час заявник, як законний представник свого малолітнього сина, має намір оформити пенсію [PERSON] у зв`язку з втратою годувальника. Звертаючись до суду з заявою, [PERSON] зазначає, що після переїзду [PERSON] до свого попереднього місця проживання, яке з березня 2014 року і на даний час є непідконтрольною територією у зв`язку зі збройним конфліктом на Сході України, вона втратила з ним будь-який зв`язок і по даний час його місце знаходження їй невідомо. Крім того з 29.11.2018 [PERSON] перебуває у розшуку, як боржник зі сплати аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник вважає померлим свого колишнього чоловіка і ставить це в залежність лише від факту його перебування в с. Петровське, яке є тимчасово непідконтрольною територією України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р с. Петровське (с.Петрово-Красносілля) відноситься до вказаних населених пунктів. Як вбачається з матеріалів справи розшук боржника за виконавчим провадженням ведеться на території України, яка контролюється державною владою України. Події на Сході України, які тривають з 2014 року, унеможливлюють діяльність органів України на території окремих районів Луганської та Донецької областей. А отже є неможливим наразі проведення розшукових дій стосовно [PERSON] на тимчасово непідконтрольній території Луганської області. Наявність рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.10.2019 № 729/964/19 про оголошення [PERSON] безвісно відсутнім не є достатнім доказом того, що [PERSON] тривалий час є відсутнім за місцем свого проживання. Відсутність відомостей про перетин державного кордону України [PERSON] також не означає, що він може бути померлим. Крім того, дані відомості надані лише за останні п`ять років. Суд також вважає, що факт відсутності перетину лінії розмежування в зоні проведення операції об`єднаних сил не свідчить про вірогідну смерть людини. Крім того з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 30 квітня 2015 року заборгованість боржника становила 933,06 грн. і вона виникла на 30 число поточного місяця. Доказів того, що [PERSON] мав заборгованість з аліментів з дати винесення рішення про стягнення з нього аліментів, заявником не надано. Також заявник зазначила, що останній раз вона спілкувалася з колишнім чоловіком ще у 2013 році після розлучення. Після цього телефонувала декілька разів, з батьками [PERSON] останнього разу спілкувалася у 2010 році. Так само як і не спілкувалися вони з нею. В той же час відсутність спілкування заявника з колишнім чоловіком не може бути підставою для визнання особи померлою та свідчити про те, що він відсутній за місцем свого проживання. Також суд зазначає, що життя людей, які залишилися проживати на тимчасово непідконтрольній території України, триває, вони мають місце проживання, мають соціальне життя. Невідвідування території України, яка контролюється державною владою України, не може бути єдиною підставою для визнання цих людей померлими або безвісно відсутніми. Зв`язок заявника з колишнім чоловіком був втрачений ще до подій, що сталися на Сході України в 2014 році. Заявником не надано достатніх, належних та допустимих доказів відсутності тривалий час за місцем свого постійного перебування [PERSON] (довідки з місця проживання тощо), не вказано родичів та свідків, яких би суд міг допитати щодо обставин, що є предметом судового розгляду. Судом за власною ініціативою було витребувано докази, однак вони свідчать про відсутність [PERSON] на території України, яка контролюється українською владою, однак не підтверджують факту відсутності [PERSON] в с. Петровське. Суд повинен мати достатні, належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть особи. Досліджені судом докази та витребувана інформація не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати [PERSON] померлим або припускати його загибель від певного нещасного випадку. Крім того, визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Таким чином, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити у звЙ`язку з недоведеністю вимог. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed