Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб між ними, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, у зв'язку із чим подальше збереження сім`ї і шлюбу вважають неможливим і не доцільним. Сторони зазначили, що від шлюбу мають неповнолітню доньку, між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні після розірвання шлюбу. Спір щодо поділу майна відсутній, майнові відносини між ними урегульовано шлюбним договором. Заяву подано за зареєстрованим в Україні постійним місцем проживання чоловіка. В судове засідання сторони не з'явились, подали нотаріально посвідчені заяви про розгляд справи у їх відсутності, на задоволенні спільної заяви наполягали. Суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується даними її паспорта. [PERSON] є громадянином Німеччини, має право на постійне місце проживання на території України, що підтверджується даними його паспорта та посвідки на постійне місце проживання в Україні з 03.06.2011р., та згідно довідки ВДАР Київської області на запит суду зареєстрований на постійне місце проживання у м. Броварах. Подружжя зареєструвало шлюб 11.09.2002 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №411. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Подружжя припинило сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між подружжям укладено договір від 28.05.2015 р., який посвідчений нотаріально, у якому вони досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі кожного з батьків у її вихованні та утриманні. Також між подружжям укладено шлюбний договір , у якому вирішено питання щодо розподілу сумісно набутого майна. Частиною 3 статті 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.2 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 СК України. Згідно з частинами 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Подружжя не проживає разом і жоден з подружжя не бажає вживати заходів до поновлення спільного проживання і відновлення сімейних стосунків, спільна заява жодним з подружжя по спливу одного місяця, не відкликана. За таких обставин суд вважає, що подана заява відповідає дійсній волі сторін, подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить інтересам кожного з подружжя і їх дитини. Дитина за згодою між батьками залишається проживати з мамою, [PERSON]. Згідно наданої заяви дружина - [PERSON], яка змінила у шлюбі свої дошлюбне прізвище на чоловікове, бажає залишити собі шлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ст.. 114, ст.. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved