Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, покликаючись на те, що 11 травня 2016 року померла її матір [PERSON], [INFO] у м. Луганськ, Україна. За фактом смерті було надано свідоцтво про його смерть, однак таке свідоцтво не можливо зареєструвати у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення зазначеного факту їй потрібно для отримання допомоги на поховання та можливого прийняття спадщини. На підставі вказаного, просить заяву задовольнити та встановити факт смерті її матері на тимчасово окупованій території. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Козівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. На підставі вказаного, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2016 року у м. Луганськ внаслідок інфаркту мозку внаслідок закупорки чи стенози церебральної артерії померла [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, виданим незаконними органами влади на тимчасово окупованій території. Ця подія відбулася в м. Луганськ, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом (а.с.3-4). Згідно з п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до абз.2 п.18\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. У відповідності до\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~- державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Внаслідок наведеного, враховуючи, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON], суд переконаний, що для проведення державної реєстрації смерті останньої є об'єктивні перешкоди, а тому заява підставна та підлягає до задоволення. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved