Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її сина, мотивуючи це тим, що він являється інвалідом першої «А» групи безстроково, оскільки є інвалідом з дитинства. Він потребує постійного стороннього догляду, не може себе самостійно оброблювати, розпоряджатись своїми правами, не може самостійно писати, читати. Постійно проходить обстеження у лікаря. Заявник просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] опікуном, оскільки вона являється його рідною матірю, проживає разом з ним, доглядає його та піклується про нього. В судовому засідання представник заявника за договором адвокат [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Запорізької області у судове засідання не зявися, при цьому подав подання\~\~від 25.04.2018 року,\~в якому вважає доцільним призначення опікуна в особі [PERSON], [INFO] над [PERSON], [INFO] (а.с.37-38). Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Пунктом 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 042522 від 01.03.2000 року (а.с.8). [PERSON] проживає разом із заявницею за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Довге, вул. Зелена, буд. 89, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради від 31.01.2018 року № 157 (а.с. 15). Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 186 від 19.04.2018 року [PERSON], 2000р.н. виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості (глибока імбецильність) внаслідок ДЦБ. Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. (а.с. 31-35). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними. Згідно з ч. 1 ст.\~39\~та ч. 1 ст.\~41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч.1\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 4\~ст. 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до вимог ч. 1, 6\~ст. 300 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved