Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» на посаді директора з 31.08.2017 року. В своїй заяві заявник посилався на те, що до трудової книжки останнього було внесено запис про звільнення за власним бажанням 31.08.2017 року на підставі наказу №2 від 30.08.2017 року. Однак, станом на сьогоднішній день, засновник (учасник) товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКУРС ЛТД» не здійснив необхідні заходи та дії по виключенню заявника як керівника товариства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а отже фактично заявник значиться керівником юридичної особи, що порушує його права, зокрема право на працю, за вказаних обставин заявник був змушений звернутися до суду. Заявник та його представник в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити заяву повністю. Заінтересовані особи в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Судом встановлено, що 11.08.2015 року загальними зборами учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39764588, місцезнаходження: 04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 18) прийнято рішення щодо призначення на зазначену посаду [PERSON] . Рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» оформлене Протоколом №11/08/2015 від 11.08.2015 року, про що свідчить копія протоколу загальних зборів від 11.08.2015 року. 12.08.2015 року [PERSON] прийнято на посаду директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці заявника. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості про [PERSON] як керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується копією витягу. Єдиним учасником (засновником) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є [PERSON] ( [ADDRESS] ). У зв`язку з тим, що з кінця 2015 року заробітна плата Заявнику не виплачувалася, останній втратив зацікавленість у перебуванні в трудових відносинах з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» та зайнятті посади директора, бажає змінити сферу діяльності та місце роботи. 17.08.2017 року заявник письмово повідомив учасника (засновника) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» про припинення трудових відносин на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, що підтверджується копією заяви. 31.08.2017 року заявник фактично припинив повноваження директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» відповідно до наказу №2 про звільнення з посади директора, звільнившись за власним бажанням, згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України, про що внесено запис до трудової книжки, що підтверджується копією наказу про звільнення. Заява від 17.08.2017 року про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України заявником не відкликалася. Фактично трудові відносини припинені з 31.08.2017 року. Однак, учасник (засновник) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» з моменту направлення заяви про звільнення та по теперішній час не вчинив будь-яких дій щодо розгляду поданої [PERSON] заяви про звільнення та скликання загальних зборів для прийняття рішення щодо звільнення останнього з посади директора товариства. Жодних дій щодо виключення Заявника як керівника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не здійснено. З огляду на це, своєю бездіяльністю, яка виявилася у неприйнятті рішення щодо звільнення з посади директора, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС ЛТД» були порушені трудові права Заявника, зокрема його право на звільнення із займаної посади за власним бажанням та право на вільний вибір місця роботи. Згідно зі статтею 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Загальні збори здійснюють управління товариством та реалізують право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов`язків члена (членів) виконавчого органу. Обираючи директора товариства та припиняючи його повноваження, загальні збори товариства є уповноваженим органом товариства та діють від імені товариства в трудових відносинах з директором. Відповідно до\~пункту 6.1.\~Статуту ТОВАРИСТВА\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕКУРС\~ЛТД» вищим\~органом Товариства\~є загальні\~збори учасників. Вони складаються з учасників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними, або призначатися на певний термін. Згідно з пунктом 6.2. Статуту до виключної компетенції загальних зборів учасників належить створення та відкликання виконавчого органу Товариства та членів ревізійної комісії товариства. Пунктом 6.5. Статуту визначено, що виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Зборів учасників, що підтверджується копією Статуту. Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому\~числі змін\~до установчих\~документів юридичної\~особи подається\~примірник оригіналу\~(нотаріально\~засвідчена копія)\~рішення уповноваженого\~органу управління\~юридичної особи\~про зміни,\~що вносяться\~до Єдиного\~державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою. Згідно з абзацом другим пункту 6 частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, передбачено частиною 1 статті 38 Кодексу законів про працю України. За змістом\~положень статті\~38\~Кодексу законів\~про працю\~України,\~статей 58,\~60,\~62\~Закону України\~«Про господарські\~товариства»,\~статей 15,\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань» праву\~директора на\~звільнення за\~власним бажанням\~кореспондується обов`язок\~учасників товариства\~провести загальні\~збори,\~розглянути заяву\~про звільнення\~і створення\~нового виконавчого\~органу,\~оформити зазначене\~рішення протоколом,\~засвідчити справжність\~підписів учасників\~нотаріально та\~подати державному\~реєстратору для\~внесення відповідних\~змін до\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 46 Конституції України\~передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2\~ст. 8 Конституції України\~звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі\~Конституції України\~гарантується. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293, ч. 2 ст.\~315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 23 КЗпП України\~трудовий договір може бути безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника згідно ст. ст.\~38,39 КЗпП України. Відповідно до ч. 1\~ст. 38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до\~ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. Згідно із\~ст. 22 КЗпП України, відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. В\~статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. З вищенаведеного вбачається, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його трудових прав. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved