Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері, посилаючись на те, що 21.04.2016 року в м. Донецьк Донецької області, на території, тимчасово не підконтрольній Україні, настала смерть його матері [PERSON], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 220 від 25.04.2016 року, що видана КУ «Первинна медико-санітарна допомога № 10 м. Донецька». При зверненні до органів РАЦС за реєстрацією смерті [PERSON] заявнику було відмовлено внаслідок того, що надані ним документи про смерть [PERSON] не є підставою для державної реєстрації смерті особи та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті на підставі п. 8\~ст. 256 ЦПК України. Отримати медичне свідоцтво встановленого зразка на даний час неможливо. Встановлення факту смерті матері заявника необхідно для державної реєстрації її смерті та подальшого звернення для прийняття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та справу розглянути за його відсутністю. Представник заінтересованої особи: Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 722808 виданого повторно 17.10.2016 року [PERSON] народився 02.01.1967 року та його матірю зазначена [PERSON]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть (додаток до форми 106/у) № 62/1 від 08.08.2016 року, виданого КУ «Первинна медико-санітарна допомога № 10 м. Донецька», довідки про причину смерті № 78 від 21.04.2016 року та свідоцтва про погребіння № 155539, [PERSON], [INFO], померла 21.04.2016 року в м. Донецьк Донецької області. Причиною смерті є: хронічна судово-мозкова недостатність ІІІ ступеня, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією. Судом встановлено, що згідно довідки № [NUMBER] від 18.10.2016 року про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Нікольської РДА, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], як тимчасово переміщена особа, що надає йому право на звернення до суду, відповідно до ст. 257-1 ЦПК України. Згідно копії паспорту серії ВВ № 373660 [PERSON], [INFO], була громадянкою України та була зареєстрована в [INFO]. Відповідно до вимог\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~\~ рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст. 257-1, 367 п.8 ЦПК України. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1,\~3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. \~Статтею 9 цього Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області.\~\~Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, в м. Донецьк, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. 257-1, 367 п.8 ЦПК України. Враховуючи норми\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно копії листа Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.10.2016 року № 87/15.47-95 в реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено, т.щ. надані документи, видані на непідконтрольній Україні території не є підставами в державній реєстрації смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини, як спадкоємцю. Зважаючи на те, що заявник не може у встановленому законом порядку зареєструвати факт смерті своєї матері, тому що отримане ним свідоцтво органами, що діють на непідконтрольній Україні території не мають на території України юридичної сили, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення його заяви про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO],громадянки України, померлої 21.04.2016 року в м. Донецьк Донецької області, причина смерті: хронічна судово-мозкова недостатність ІІІ ступеня, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, при тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, а його встановлення надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та реалізувати право на спадкування. Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Outcome: approved