Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить на праві особистої приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Документом, що посвідчує право власності на зазначений будинок є договір купівлі-продажу від 11 вересня 1978 року, складений [PERSON] та [PERSON], посвідчений нотаріусом другої державної нотаріальної контори Шуваловою Т.П. Однак, в вказаному договорі купівлі-продажу невірно зазначено його прізвище, а саме вказано, що покупцем являється «[PERSON] Володимир Володимирович», хоча договір підписував він особисто, житловий будинок приймав він і гроші за договором передавав теж він. 24.04.2018 [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, однак 02.05.2018 отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, через те що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Зокрема, при розгляді документів встановлено наявність розбіжності при написанні прізвища особи власника, що не дає змоги встановити належність до нього поданих правових документів. З метою усунення невідповідності у договорі купівлі-продажу [PERSON] звернувся до другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про виправлення описки у вказаному договорі купівлі-продажу, але отримав відповідь про те, що друга Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області не має повноважень на виправлення описок. Разом з тим та обставина, що зазначений, вище договір купівлі-продажу дійсно складений та підписаний [PERSON], може бути підтверджено, зокрема, тією обставиною, що рішенням 77 сесії 5 скликання Первомайської міської ради від 25.12.2009 № 11, в порядку приватизації, йому було надано земельну ділянку для обслуговування саме цього будинку, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] У свою чергу, відповідно до ст.ст. 12, 38-40, 81, 118 ЗК України, в редакції, чинній на момент реалізації права власності на земельну ділянку, саме [PERSON], як власник житлового будинку, який розташований на земельній ділянці, був єдиною особою, яка могла набути у власність цю земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації, як особа у користуванні якої вона знаходилась. Згідно довідки квартального комітету № 52 від 22.05.2018, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], являється заявник. З огляду на викладені обставини позивач вважає, що відмінності у написанні його прізвища у зазначеному договорі купівлі-продажу від дійсного прізвища, згідно паспорту громадянина України, були викликані виключно тим, що у друкарської машинки, за допомогою якої заповнювався бланк договору, відсутні літери української мови. При цьому прав будь-яких інших осіб, які б мали дійсні права на житловий будинок, зазначений в договорі купівлі-продажу, порушено не було, що свідчить про відсутність будь-якого спору про право. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для реалізації майнових прав та проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок. Тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав вимоги, викладені в заяві в повному обсязі та просив про її задоволення. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, заперечення проти задоволення заяви суду не надав. Від Другої Державної нотаріальної контори на адресу суду надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності їх представника, при вирішенні питання по суті поклалися на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи, а саме копії паспорту та картки фізичної особи - платника податків заявника (а.с. 5), копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 6), копії витягу з державного реєстру (а.с. 7), копії технічного паспорту на будинок (а.с. 8-10), копії договору купівлі-продажу від 11 вересня 1978 року (а.с.11-12), довідки квартального комітету (а.с.13), вбачається факт помилки в написані прізвища заявника, через особливості написання договору, так як у друкарської машинки, за допомогою якої заповнювався бланк договору, відсутні літери української мови, а тому договір купівлі-продажу, потребує підтвердження належності його заявнику, так як там його прізвище зазначено не вірно як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановити факт належності [PERSON] вищезазначеного документу.

Outcome: approved