Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального напису стосовно [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] з 2017 року проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Згодом стосунки погіршились, [PERSON] почав вчиняти фізичне насильство з сім`ї, що підтверджуються копією адміністративного протоколу за ст. 173-2 КУпАП, а саме терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Зазначає про те, що під час спільного проживання [PERSON] почав зживати алкогольні напої і наркотичні речовини. Додому приходив пізно в стані алкогольного сп`яніння, або взагалі не ночував вдома. Кожного дня після приходу заявника з роботи він вчиняв сварки на підґрунті безпідставних ревнощів, вів себе агресивно, ображав нецензурною лайкою. Вказує, що з жовтня 2019 року [PERSON] неодноразово наносив заявнику тілесні ушкодження, ображав, принижував, залякував та погрожував фізично розправою в присутності дитини. 23 вересня 2021 року вранці, [PERSON] вірвався до будинку матері заявника в м. Буча, вчинив сварку із заявником та її матір`ю в присутнос сина, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізично розправою, наніс тілесні ушкодження та матеріально пошкодив майно, а саме вибив вхід двері та розбив одне вікно, також розбив телефон та телевізор. Після цього забрав сина і переховувався у сусідів, поряд. Заявник змогла втекти з будинку до сусідки і зателефонувала до відділення полії № 1 ( м. Буча) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київські області. На вимогу поліції [PERSON] повернув сина заявнику. Матері заявнику він наніс гематоми, забої та в результаті цього виник струс головного мозку, що підтверджується копією довідки з лікарні № 10876. На наступний день боячись за своє життя і життя свого сина заявник разом з ним поїхала до притулку для потерпілих від домашнього насильства. 23 вересня 2021 року відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Незважаючи на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності матері заявника, [PERSON] разом з сином не може в ньому мешкати у зв`язку з фізичним і психологічні насиллям з боку [PERSON] . На підтвердженням того, що син проживає разом із заявником і перебуває на її утриманні, надає копію акту депутата Бучанської міської ради в 04.10.2021, з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином - [PERSON] , який перебуває на утриманні матері, але не зареєстрований. На даний час заявник, турбуючись за своє здоров`я та життя, вимушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Як вбачається з вище викладеного та підтверджують реєстрації зверненням до відділення поліції № 1 (м. Буча) Бучанського районного управління полії ГУНП в Київській області талон №10807, з приводу вчинення домашнього насильства - терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 23.09.2021р., [PERSON] вчиняє відносно заявника психологічне та фізичне насилля, що виражається у ображанні нецензурною лайкою, погрозами фізичного розправи, нанесенням тілесних ушкоджень. Стверджує, що з огляду на дані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно заявника, остання потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації і місця проживання: [ADDRESS] . Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього наступні обов`язки з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 100 м до місця проживання (перебування), роботи; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] вну, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців. В судовому засіданні заявник просила заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] не заперечував щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису відносно нього. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, вважає заявою такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Згідно акта депутата Бучанської міьскої ради від 04.10.2021, [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить матері заявнику - [PERSON] . 23 вересня 2021 року працівниками відділення полії № 1 ( м. Буча) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київські області відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА № 108521, строком на 5 діб. Згідно талону-повідомлення № 10802, [PERSON] звернулась до відділення полії № 1 ( м. Буча) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київські області із заявою про те, що [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння буянить. Згідно довідки Ірпінської центральної міської лікарні від 23.09.2021, виданої [PERSON] , в останньої зафіксовано забої обличчя, гематоми. Частиною 1 статті 270 ЦК України, визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей). Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , заявник посилається на те, що ним вчинялися щодо заявника фізичне та психологічне насильство. Статтею 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.п. 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Звернення та повідомлення про вчинення домашнього насильства стосовно дітей приймаються і розглядаються згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, викладені [PERSON] у заяві обставини, дії [PERSON] , а саме вчинення сварок та заподіяння тілесних ушкоджень, а також враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вони є проявом психологічного та фізичного насильства. Згідно статті 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За вищевказаних обставин заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved