overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на те, що в його свідоцтві про народження прізвище його батька вказано помилково «[PERSON]» замість «[PERSON]». Ця обставина перешкоджає йому оформити спадщину після смерті батька. Просив встановити юридичний факт родинних відносин між ним та померлим батьком. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] є сином [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO], однак в свідоцтві про його народження ім'я його батька вказано помилково «[PERSON]» замість «[PERSON]». Даний факт підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження заявника, довідкою Мамалигівської сільської ради Новоселицького району № 1377 від 25 вересня 2018 року та іншими матеріалами справи. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах та встановлення юридичного факту родинних відносин. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на те, що в його свідоцтві про народження прізвище його матері вказано помилково «[PERSON]» замість «[PERSON]». Ця обставина перешкоджає йому оформити спадщину після смерті матері. Просив встановити юридичний факт родинних відносин між ним та матір'ю. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] року, однак в свідоцтві про його народження прізвище його матері вказано помилково «[PERSON]» замість «[PERSON]». Даний факт підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження заявника, довідкою Боянської сільської ради Новоселицького району № [NUMBER] від 06 червня 2018 року та іншими матеріалами справи. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах та встановлення юридичного факту родинних відносин. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на те, що в свідоцтві про народження його сина [PERSON], його прізвище як батька вказано помилково «Рошкулец» замість «Ришкулець». Ця обставина перешкоджає йому оформити дарування нерухомого майна на сина без сплати обовязкових платежів. Просив встановити юридичний факт родинних відносин між ним та сином. Представник заявника та заінтересована особа звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON], однак в свідоцтві про народження сина його прізвище як батька вказано помилково «Рошкулец» замість «Ришкулець». Даний факт підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження заявника, паспортом та свідоцтвом про народження заінтересованої особи та іншими матеріалами справи. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах та встановлення юридичного факту родинних відносин. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті, в обґрунтування якої посилається на те, що його батько [PERSON], [INFO], помер [INFO] на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарда. Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть на підставі видачі медичного документу про смерть установою, непідконтрольною українській владі, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, справу просив розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні присутнім не був. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є сином громадянина України [PERSON], [INFO], якийпостійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6, 8, 10). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №263, виданого так званою «Кіровською центральною міською багатопрофільною лікарнею» ЛНР, свідоцтва про смерть, виданого Відділом ЗАЦС Кіровського МУЮ ЛНР, [PERSON] помер [INFO] вдома, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарда (а.с. 11-12, 13). Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть батька на підставі видачі медичного документу про смерть установою, непідконтрольною українській владі (а.с. 14). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 іззмінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Як вбачається з ч. 1 ст.257-1 ЦПК України , заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до приписів п.8 ч. ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З огляду на викладене суд вважає, що заява про встановлення факту смерті обґрунтована та така, що підлягає повному задоволенню, оскільки у зв'язку складною ситуацією в державі, а саме проведення антитерористичної операції та окупації частини території України, заявник не має змоги зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті [PERSON], а рішення допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті, в обґрунтування якої посилається на те, що його батько [PERSON], [INFO], помер [INFO] на тимчасово окупованій території за адресою: кв. Центральний в м. Кіровську Луганської області, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть на підставі видачі медичного документу про смерть установою, непідконтрольною українській владі, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, справу просив розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні присутнім не був. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є сином громадянина України [PERSON], [INFO], якийпостійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №249, виданого так званою «Кіровською центральною міською багатопрофільною лікарнею» ЛНР, [PERSON] помер [INFO] вдома, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця (а.с. 9). Смерть останнього також підтверджується фотокарткою з місця поховання (а.с. 10). Сєвєродонецький МВ ДРАЦС відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть батька на підставі видачі медичного документу про смерть установою, непідконтрольною українській владі (а.с. 7). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 іззмінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Як вбачається з ч. 1 ст.257-1 ЦПК України , заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до приписів п.8 ч. ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З огляду на викладене суд вважає, що заява про встановлення факту смерті обґрунтована та така, що підлягає повному задоволенню, оскільки у зв'язку складною ситуацією в державі, а саме проведення антитерористичної операції та окупації частини території України, заявник не має змоги зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті [PERSON], а рішення допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті, в обґрунтування якої посилається на те, що його мати [PERSON], [INFO], померла [INFO] року вдома на тимчасово окупованій території за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Кремінський РВ ДРАЦС в усній формі відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть на підставі видачі медичного документу про смерть установою, яка відсутня в ЄДРПОУ, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, справу просив розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні присутнім не був. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є сином громадянки України [PERSON], [INFO], якапостійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-8). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №32, виданого так званою «Брянківською центральною міською багатопрофільною лікарнею» ЛНР, [PERSON] померла [INFO] року вдома, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця (а.с. 9,10). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 іззмінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Як вбачається з ч. 1 ст.257-1 ЦПК України , заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до приписів п.8 ч. ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З огляду на викладене суд вважає, що заява про встановлення факту смерті обґрунтована та така, що підлягає повному задоволенню, оскільки у зв'язку складною ситуацією в державі, а саме проведення антитерористичної операції та окупації частини території України, заявник не має змоги зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті [PERSON], а рішення допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що має значення посилаючись на те, що він є рідним сином [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження, яке складено російською мовою. 11.09.2005 року він уклав шлюб, та його дружина обрала його прізвище «[PERSON]», їх дитина зареєстрована на прізвище «[PERSON]». Його мати досягла пенсійного віку, та для оформлення пенсії почала збирати документи. В ході даних дій було з'ясовано, що в документах (паспортах) виданих в різний період часу йому (заявнику) та матері, їх прізвища не співпадають. Матері був виданий паспорт на прізвище «[PERSON]», а йому (заявнику» на прізвище «[PERSON]». Тобто в державному реєстраційному актів цивільного стану не вірно зазначено його прізвище. У зв'язку з чим виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що він є рідним сином [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та проханням задовольнити заяву. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її присутності, з заявою погодилася та просила її задовольнити. В судове засідання представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції не з'явився, від Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов лист про слухання справи без його участі, відповідно до фактичних обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року відкрито провадження у справі. В суді встановлено, що [PERSON] (російською - [PERSON]), народився в м. Києві [INFO] У свідоцтві про народження, виданого 01.11.1965 року батьками вказано - (російською мовою) [PERSON] та [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України виданого Придніпровським РВУМВС України в Черкаській області 23.12.2005 року, [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] у м. Києві. У паспорті громадянина України виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.12.2001 року, [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Києві. Заінтересована особа - [PERSON] підтвердила, що [PERSON] являється її рідним сином. Проаналізувавши надані заявником докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] являється матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Вирішити питання щодо усунення розбіжностей позасудовим способом не виявилося можливо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, який полягає в тому, що він, [PERSON], 1988 р.н., та зазначений в заповіті [PERSON] від 27.09.2000р. [PERSON], є однією і тією самою особою. Свої вимоги мотивує наступним. 27 вересня 2000 року дідом Заявника - [PERSON] - було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області. За вказаним заповітом належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS] після своєї смерті [PERSON] заповідав своєму внуку [PERSON]. Після смерті діда Заявник звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, проте йому було відмовлено, оскільки прізвища у заповіті та паспорті Заявника не збігаються. У зв'язку з цим Заявник звернувся до суду і просить встановити факт, що спадкоємцем за заповітом від 27.09.2000р. є саме він. У судовому засіданні Заявник та його представник суду пояснили, що сталася помилка при оформленні заповіту його дідом, прізвище Заявника було записане в ньому з помилкою, яка на сьогодні не дозволяє [PERSON] прийняти спадщину. Інших онуків на ім'я «[PERSON]», як вказав Заявник, померлий [PERSON] не мав, ніхто з таким прізвищем до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого більше не звертався. Вислухавши пояснення Заявника, його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2000 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. було посвідчено заповіт [PERSON], яким він заповідав належну йому частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] своєму онукові [PERSON]. (а.с.10) В паспорті громадянина України прізвище Заявника записане як «[PERSON]». (а.с.6) З копії свідоцтва про народження вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON], а її батьком, відповідно, є [PERSON]. (а.с.8-9) Відтак, Заявник є онуком померлого [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається із листа Бориспільської державної нотаріальної контори від 16.09.2015р., видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] неможливо через неоднаковість написання прізвища «[PERSON]» у заповіті та його паспорті громадянина України. Згідно з експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/268-m-2 від 07.07.2015р. записи у різних документах прізвища [PERSON]/[PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного білінгвізму. Оцінюючи надані докази суду у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що в заповіті [PERSON] від 27.09.2000р. на ім'я Заявника, допущена помилка у написанні його прізвища, а саме замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Судом береться до уваги, що встановлення даного юридичного факту необхідне Заявнику для оформлення спадщини після померлого [PERSON] Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved