Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є с. Великий Буялик Іванівського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заявник разом з померлими проживали однією сім`єю з 1995 року без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Враховуючи положення ст.1264 ЦК України, то заявник являється спадкоємцем четвертої черги за законом на спадкове майно, оскільки проживала разом з спадкодавцем до дня його смерті більше п`яти років. Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна в нотаріальному порядку заявник не може, оскільки на законному рівні не встановлено її належність до четвертої черги спадкоємця. Заявник у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, проте надав заяву прослухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що підтверджується копіями його свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть його матері, копією договору купівлі-продажу та технічним паспортом на будинок. Заявник проживав разом з померлим з 1995 року по день його смерті, що підтверджується показами свідків, а саме [PERSON] та [PERSON] , що в письмовому вигляді підтвердили факт спільно проживання заявника та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1995 року по день смерті останнього, вели спільне господарство, оскільки були їх сусідами. Даний факт також підтверджується довідками сільської ради, фотокартками. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали з спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи положення ст.1264 ЦК України, суд прийшов до висновку, що заявниця являється спадкоємицею четвертої черги за законом на спадкове майно, оскільки проживала разом з спадкодавцем до дня його смерті з 1995 року, тобто більше п`яти років. Відповідно до\~ст.293\~ЦПК України\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав.\~В тому\~числі суд\~розглядає в\~порядку окремого\~провадження справи\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення . Згідно з ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає\~справи про\~встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231\~ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268\~ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~ \~ \~ \~ \~ місця\~проживання в\~Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Факт, про вставлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявника. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved