Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 січня 2011 року за Р.№2-46, обґрунтовуючи її тим, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 19 січня 2011 року за Р.№2-46, в написанні прізвища її матері допущено помилку, зокрема, вказано: « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Тому, за даних обставин, вона не може нотаріально оформити спадщину після смерті матері. В судове засідання заявниця [PERSON] не прибула, представник заявниці адвокат Безугла І.С. надала до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області в судове засідання не прибув, надали до суду заяву, в якій просять справу розглядати за відсутності їхнього представника, заяву підтримують. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2011 року державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Січкарук М.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцем якого є [PERSON] , [INFO] . [INFO] мати заявниці, [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 12.06.2020 року заявниця [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її матері, [PERSON] , що настала [INFO] , у видачі якого їй відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, нотаріусом встановлено, що в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] зазначено « [PERSON] , а житловий будинок належить « [PERSON] , тому заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт належності документа, що встановлює право власності вказаного житлового будинку на ім`я [PERSON] . Із копії експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 17.06.2020 року №056/918-а, на запит [PERSON] , вбачається, що записи українською мовою [PERSON] ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом) та [PERSON] (свідоцтво про смерть) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадкових прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, дослідивши надані докази, враховуючи, що юридичний факт, який просить встановити [PERSON] , породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення у неї майнових прав, і в даному випадку заявниця іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може підтвердити вказаний факт, тому, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved