Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] є її сином, а також встановити факт належності [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS], яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення Стрийського міськвиконкому № 76 від 17.03.1999 року, зареєстрованого в Стрийському МБТІ за № 1764 від 18.03.1999 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] вона народила сина - [PERSON], разом з яким проживала в квартирі [ADDRESS]. У 1999 році вони приватизували зазначену квартиру, яка відповідно до свідоцтва про право власності від 17.03.1999 р. належить їм на праві спільної часткової власності. [INFO] помер її син, після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її сина. Однак при реєстрації спадкової справи в спадковому реєстрі нотаріусом було виявлено невідповідність записів у правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про право власності на квартиру та в свідоцтві про смерть прізвище сина вказано як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». У зв'язку з даними розбіжностями вона не може оформити документи про прийняття спадщини та змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Під час судового розгляду заявник заяву підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним та зазначила, що вона не може належним чином оформити документи про прийняття спадщини після смерті сина, оскільки у свідоцтві про смерть сина та свідоцтві про право власності на квартиру з невідомих для неї причин прізвище сина вказано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Просить заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області 17.02.2004 року, [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 101 /а.с.8/. З копії паспорта, виданого Стрийським МРВ УМВС України у Львівській області 14.06.2002 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року /а.с.5/. Даними в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], [INFO] Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ № N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], [INFO] народження, а тому слід встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON]. Крім того, заявник просить встановити факт належності її померлому сину [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS], однак у задоволенні такої вимоги слід відмовити, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Виходячи із специфіки цієї категорії справ, змісту ч. 2 ст. 256 ЦПК та правової природи окремого провадження, питання юрисдикційних повноважень суду про встановлення в порядку окремого провадження фактів, що мають юридичне значення, вирішується за наявності таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, можливе, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту, що має юридичне значення, не повинно бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право. Вказана норма законодавства не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту належності майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS], а тому в задоволенні такої вимоги слід відмовити. Окрім того, слід звернути увагу, що вказівка в свідоцтві на прізвище померлого «[PERSON]» не перешкоджає заявнику оформити спадщину у спосіб, встановлений законом.

Outcome: dismissed