Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду та просить визнати, що заборона відчуження нерухомого майна, внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2602913 на імя [PERSON], стосується іншої особи з аналогічним прізвищем, іменем та по батькові. Свої вимоги мотивував тим, що у звязку з наявним записом в Реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на імя невідомої особи з таким же прізвищем, іменем та по батькові, він позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна. Заявник надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу без його участі. Представник Оріхівської державної нотаріальної контори до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії паспорта громадянина України серії ЕА № 671644 вбачається, що заявником по справі є [PERSON], [INFO], що зареєстрований [INFO] (а.с. 3). Згідно копії картки фізичної особи платника податків, виданої Світловодською ОДПІ, [PERSON] має ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 3). Копією довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18 червня 2014 року підтверджується, що відносно фізичної особи [PERSON] зареєстрована заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 2602913, внесена 17 листопада 2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області як архівний запис на підставі повідомлення б/н від 03 серпня 1971 року Запорізького будбанку (а.с. 4, 5). В своїй заяві [PERSON] зазначає про те, що вказаний запис заборони відчуження нерухомого майна його не стосується, оскільки у 1971 році йому було 13 років, власного майна він не мав, у будь-яких правовідносинах із Запорізьким будбанком не перебував та не міг перебувати. При винесені ухвали № 22-ц/781/163/15 від 15 січня 2015 року у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування апеляційний суд Кіровоградської області зазначив, що відсутні беззаперечні докази того, що заборона, накладена 17 листопада 2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області м. Оріхів на підставі повідомлення від 03 серпня 1971 року б/н Запорізького будбанку, стосується як самого позивача, так і його майна. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з заяви та доданих до неї документів вбачається, що заборона відчуження нерухомого майна не стосується заявника, а тому суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved