Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою про встановлення обмежувального припису строком на шість місяці відносно [PERSON] , шляхом заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , усунення перешкод у користуванні її особистим майном в зазначеній квартирі, заборони спілкуватися особисто і через третіх осіб, переслідувати і наближатись ближче, ніж на 100 метрів. Заява обгрунтована тим, що заявниця є власницею житла за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2019 р. вона звернулась в органи поліції щодо неправомірних дій відносно неї збоку [PERSON] 26.05.2019 р. вона з дільничним інспектором Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві [PERSON] та групою працівників поліції, які були викликані, мали намір зайти до кв. [ADDRESS] з метою виконання термінового забороняючого припису, що винесений дільничним, однак [PERSON] почав погрожувати як працівникам поліції, так і заявниці і вчинив акт самопідпалу з метою перешкодити виконанню припису. В подальшому [PERSON] був госпіталізований. Оскільки [PERSON] страждає на психічні розгляди, є небезпечним, заявниця просить встановити відносно нього обмежувальний припис з метою забезпечення її проживання в квартирі, що належить їй на праві власності. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву, просила її задовольнити, посилаючись на те, що вона є власницею кв. [ADDRESS] та іншого житла в м.Києві не має. [PERSON] є її колишнім чоловіком та вчиняє проти неї насильство, перешкоджає користуватись житлом, що належить їй на праві власності, в зв`язку з чим вона вимушена була проживати в соціальному центрі для жінок, які зазнали домашнього насильства. 26.05.2019 р. вона прийшла до квартири з працівниками поліції для виконання термінового припису, винесеного дільничним інспектором, однак [PERSON] вчинив акт самогубства. Оскільки за станом свого психічного здоров`я [PERSON] є небезпечним для неї та оточуючих, заявниця просить задовольнити заяву та встановити відносно [PERSON] обмежувальний припис. [PERSON] та його представник в ході судового розгляду заперечували проти задоволення заяви, оскільки [PERSON] не довела відповідними доказами наявність підстав для встановлення обмежувального припису. Крім того, [PERSON] зазначив, що між ним та [PERSON] , яка є його колишньою дружиною, існує тривалий конфлікт щодо права користування майном, яке набуто ними за час шлюбу. Заявниця має дві квартири на території АР Крим, які залишені їй в порядку поділу майна подружжя, а будинок на території АР Крим, що належав йому після поділу, був проданий за умови придбання йому квартири для проживання в Києві. Однак, [PERSON] не виконала зазначених домовленостей, квартиру придбала, оформивши за собою право власності і перешкоджає користуватись йому спірною квартирою, намагаючись виселити його на вулицю з метою подальшого відчуження квартири. Крім того, [PERSON] та його представник повідомили, що Голосіївським районним судом м.Києва вже розглядаються справи з приводу права користування квартирою, а звернення заявниці до суду є черговою спробою позбавити [PERSON] житла. Вислухавши заявницю, заінтересовану особу та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферополського міського управління юстиції АР Крим, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.05.2019 р.. З 2014 р. після тимчасової окупації АР Крим, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , яка відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.01.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О., належить на праві власності [PERSON] [PERSON] періодично проживає на території АР Крим, де їй на праві власності належить кв. [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . Зазначені обставини не заперечувались сторонами. В ході судового розгляду встановлено, що з грудня 2018 року між сторонами виник конфлікт з приводу права користування [PERSON] кв. [ADDRESS] . [PERSON] 06.02.2019 р. звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу удаваним в частині покупця, визнання його покупцем квартири та визнання права власності. Крім того, в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення, який поданий до суду 25.03.2019 р. Звертаючись до суду, [PERSON] посилається на вчинення відносно неї з боку [PERSON] насильства, зазначаючи що за своїм психічним станом здоров`я останній є небезпечним для неї і оточуючих. Однак, надані заявницею епікрізи з історії хвороби [PERSON] , виданий ТМО «Психіатрія» за результатами лікування не підтверджують зазначених обставин щодо небезпечності [PERSON] для оточуючих та необхідності його ізоляції. Заявниця як на підтвердження своїх доводів посилається на події, що мали місце 26.05.2019 р. Судом встановлено, що 26.05.2019 р. дільничним інспектором Новицьким В.Г. був винесений терміновий забороняючий припис стосовно [PERSON] в зв`язку з вчиненням економічного насильства відносно [PERSON] та позбавлення її житла, як зазначено безпосередньо в приписі. [PERSON] разом з працівниками поліції 26.05.2019 р. з`явились до кв. [ADDRESS] з метою виконання припису та виселення [PERSON] . Про вчинення таких дій [PERSON] було відомо, про що він розмістив оголошення в соціальній мережі про висловлювання погроз з боку працівників поліції щодо його виселення з квартири. 26.05.2019 р. [PERSON] перешкоджав вільному доступу працівників поліції до кв. [ADDRESS] , що стало підставою для примусового входження, за наслідками якого [PERSON] висловив погрози щодо вчинення акту самогубства, які реалізував здійснивши самопідпал, після чого був госпіталізований. Крім того, як встановлено судом, [PERSON] 19.03.2019 р. вже зверталась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] в зв`язку з вчиненням відносно неї психологічного та фізичного насильства. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.04.2019 р. у задоволенні заяви було відмовлено в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження зазначених обставин. Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи: Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об 'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видасться на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Звертаючись до суду заявниця не обґрунтувала, яка форма насильства була застосована до неї з боку [PERSON] та яких негативних наслідків вона зазнала особисто за результатами події, що мали місце 26.05.2019 р. Обставинам вчинення фізичного насильства, на які посилалась заявник в ході судового розгляду, а саме завдання їй з боку [PERSON] фізичних травм у вигляді перелому руки, вже надавалась оцінка при розгляді Голосіївським районним судом м.Києва заяви [PERSON] , яка була подана 19.03.2019 р., і за результатами якої заявниці відмовлено у встановлені обмежувального припису відносно [PERSON] Обставини щодо наявності небезпеки подальшого застосування фізичного насильства відносно [PERSON] в зв`язку з наявними захворюваннями у [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не доведені будь-якими доказами в порядку, передбаченому ст.81 ЦПК України. Безпосередньо акт самогубства, який мав місце 26.05.2019 р. під час виконання працівниками поліції термінового забороняючого припису, не був спрямований на вчинення насильства відносно [PERSON] . За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про недоведеність заявницею фактів вчинення відносно неї фізичного, психологічного або економічного насильства з боку [PERSON] та відсутність на час розгляду справи ризиків застосування такого насильства в майбутньому, а сам факт звернення [PERSON] до суду з даного заявою підтверджує лише наявність тривалого конфлікту між сторонами щодо права користування квартирою [ADDRESS] , що була придбана за час перебування у шлюбі, що також підтверджується наявністю спорів в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва з даного приводу. З огляду на викладене суд не вбачає підстав, визначених законом, для встановлення обмежувального припису відносно [PERSON] .

Outcome: dismissed