Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування якої вказали, що [INFO] померла їхня баба [PERSON] . На момент смерті вона мешкала із заявницею [PERSON] .. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, заповіт померлою не складався. Єдиним спадкоємцем першої черги був батько заявників [PERSON] , але помер [INFO] , тобто ще до смерті [PERSON] . Отже, спадкоємцями за правом представлення є його діти, заявники по справі, які є онуками [PERSON] . Заявниками було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видалось через відмінності у прізвищах із спадкодавцем, що унеможливлює встановити родинний зв`язок. У зв`язку із чим заявники просили встановити факт, що [PERSON] є рідною бабою заявників. 02.11.2021 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження. В судове засідання заявники не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, при вирішенні питання покладався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 293, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось майно, а саме земельний пай в межах с. Малишівка, Старокостянтинівського району Хмельницької області. Заповіт померлою не складався. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті останньої був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] був батьком заявників [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Отже, спадкоємцями за правом представлення є діти [PERSON] , заявники по справі. 25.03.2019 року заявники звернулись до приватного нотаріуса Мельник Лесі Петрівни із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємцями за правом представлення. Спадкова справа зареєстрована в реєстрі за 63951045. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не вдалось через розбіжності у прізвищах із спадкодавцем. Так, у свідоцтві про народження [PERSON] (батька заявників), виданого 02.10.1961 року Іршиківською сільською радою Стораконстянтинівського району Хмельницької області серії [NUMBER] прізвище матері зазначено « [PERSON] » а ім`я як « [PERSON] », що є відмінним від запису у свідоцтві про смерть спадкодавця, де її прізвище зазначене як « [PERSON] », а ім`я як « [PERSON] ». Як вбачається із відповіді Старокостянтинівського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, спадкодавець була облікована як «[PERSON]». Згідно інформації з погосподрської книги 1978 року спадкодавець була облікована як « [PERSON] », а батько заявників « [PERSON] ». Згідно інформації з погосподрської книги 1963 року спадкодавець була облікована як « [PERSON] », а батько заявників « [PERSON] ». У всіх документах дати народження спадкодавця та спадкоємця є незмінними. Отже, за аналізом отриманих даних можна зробити висновок, що відмінність у прізвищах виникла у результаті помилки. А імена « [PERSON] » і « [PERSON] » є ідентичними. Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, оскільки від нього залежить виникнення прав. У заявників виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки без встановлення такого факту вони не зможуть успадкувати майно, що зачіпає їхні законні права та інтереси, а тому в порядку п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved