overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 липня 1994 року відділом приватизації житла Радіоприладного заводу «Орізон», на підставі якого їм належить квартира [ADDRESS], оскільки у вказаному свідоцтві про право власності на житло невірно зазначено прізвище заявників - «Тимчик», замість правильного - «Тімчик». Встановлення факту належності заявникам вказаного свідоцтва про право власності їм необхідно для володіння, розпорядження та користування належною їм квартирою, однак через допущені помилки у правовстановлюючому документі заявники позбавлені можливості це зробити та розпорядитись належним їй нерухомим майном. Встановити даний факт іншим шляхом неможливо. Заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт належності заявникам свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 01 липня 1994 року, підтверджується копією їх паспортів, де правильно вказано прізвище заявників - «Тімчик». Оскільки при оформленні приватизації житла та видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], допущено помилки в написанні прізвища заявників, в судовому порядку слід встановити факт належності їм зазначеного свідоцтва про право власності на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], яке було видано 20.12.2000 року Фондом комунального майна Балаклійського району на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог вказують, що під час переоформлення договору на житлово-комунальні послуги вони виявили помилку у зазначеному свідоцтві про право власності на житло, а саме у написанні по батькові заявників. Так, у свідоцтві про право власності на житло зазначено, що квартира передавалася у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тоді як за паспортом і за свідоцтвом про народження їх прізвище, ім'я та по батькові «[PERSON], [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з вищенаведеним вони звернулись до суду із вказаною заявою. Іншим шляхом встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документу немає можливості. Заявники в судове засідання не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву заінтересованої особи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до копії паспорта [NUMBER], виданого 05.10.1999 року, вбачається, що він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця м.Балаклія Харківської області (а.с.6-8). Відповідно до копії паспорта [NUMBER], виданого 08.12.2003 року, вбачається, що він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця м.Балаклія Харківської області (а.с.13,14). Відповідно до копії паспорта [NUMBER], виданого 14.08.2006 року, вбачається, що він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця м.Балаклія Харківської області (а.с.17-19). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS], воно було видане 20.12.2000 року Фондом комунального майна Балаклійського району на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Таким чином, по батькові заявників, зазначені у свідоцтві про право власності на житло, не збігаються з по батькові, зазначеними у паспортах. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність технічної помилки при заповненні правовстановлюючого документа, тому є всі підстави для задоволення заяви. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказали, що 22 серпня 1994 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім*я [PERSON], [PERSON], [PERSON] На час приватизації даної квартири та отримання свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми і їх анкетні дані вказувалися по їх свідоцтвам про народження, а саме «Каленчиц». Прізвище [PERSON] вказувалося по прізвищу в паспорті, де вона зазначалось, як «Каленчиц», приватизація проводилась по паспорту громадянки СРСР, де було внесено зміни щодо громадянства. 09 квітня 1998 року [PERSON] отримала паспорт громадянки України, де її прізвище вказано на українській мові «Каленчиць». 12 травня 2003 року [PERSON] отримала паспорт громадянки України, де її прізвище вказано на українській мові «Каленчиць». 09 вересня 2007 року [PERSON] одружилася з [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Піць». У зв*язку з тим, що в правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві про право власності на житло прізвище [PERSON] вказане як «Каленчиц» та прізвище [PERSON] як «Каленчиц», вони не в змозі продати квартиру. Просять встановити факт належності їм свідоцтва про власності на житло від 22 серпня 1994 року. В судовому засіданні представник заявників вимоги викладені в заяві підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 серпня 1994 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім*я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На даний час заявники на мають можливості реалізувати своє право власності на дану квартиру, у зв*язку з тим, що прізвища заявників у свідоцтві про право власності на житло не співпадають з прізвищем вказаним у паспортах громадянина України. Той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 22 серпня 1994 року належать саме заявникам підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що ім*я та по-батькові в них співпадають з даними в свідоцтві про право владності на квартиру, а також довідкою ПП «Санітарія» від 03.02.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Дійсно під час перекладу прізвищ заявників під час заміни паспорта громадянки СРСР на паспорт громадянки України із-за невірного перекладу їх прізвища були записані «Каленчиць». А тому, суд приходить до висновку, що слід встановити факт приналежності свідоцтва про право власності на житло від 22 серпня 1994 року [PERSON] та [PERSON], оскільки встановлення даного факту необхідно заявникам для реалізації права власності на квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. 13.05.1996 року органом приватизації Новопавлівським гранітним карєром їм було видано свідоцтво про право власності на житло. Згідно зазначеного посвідчення, їм - заявникам, в рівних частках кожному належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS]. Після отримання вищезазначеного свідоцтва, вони звернулися до КП НМБТІ для реєстрації права власності на належну їм квартиру, про що свідчить відмітка у свідоцтві про право власності на житло та печатка КП НМБТІ. З метою продажу вказаної квартири, вони звернулися до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу - [PERSON], однак отримали в усній формі відмову в посвідченні відповідного правочину з причини, що на оригіналі правовстановлюючого документу відсутня печатка органу, що видав свідоцтво. Оскільки Новопавлівський гранітний карєр на даний час як підприємство не існує і поставити відповідну печатку у свідоцтві про право власності на житло від 13.05.1996 року немає можливості, вони вимушені звернутися до суду. На підставі викладеного, просять суд встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло від 13.05.1996 року, виданого Новопавлівським гранітним карєром згідно розпорядження (наказу) від 06.05.1996 року № 194 КК . Заявники у судове засідання не зявилися, кожен окремо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на вимогах заяви наполягають, просять задовольнити у повному обсязі (а.с.55-57). Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надано. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявникам, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.05.1996 року, виданого Новопавлівським гранітним карєром згідно розпорядження (наказу) від 06.05.1996 року № 194 КК, в рівних частках кожному, належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS]. (а.с. 9). Після отримання вищезазначеного свідоцтва, заявники звернулися до КП НМБТІ для реєстрації права власності на належну їм квартиру, про що свідчить відмітка у свідоцтві про право власності на житло та печатка КП НМБТІ. З метою продажу вказаної квартири, заявники звернулися до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу, [PERSON], однак отримали в усній формі відмову в посвідченні відповідного правочину з причини, що на оригіналі правовстановлюючого документу відсутня печатка органу, що видав свідоцтво. Оскільки Новопавлівський гранітний карєр на даний час як підприємство не існує, поставити відповідну печатку у свідоцтві про право власності на житло від 13.05.1996 року немає можливості. На підставі викладеного, суд вважає що вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовували тим, що 26.11.2016 р. померла їхня бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй будинковолодіння по вул. Стуса, 2 в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області та земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства в с. Чукалівка Тисменицького району. Вони прийняли спадщину після смерті бабусі як єдині спадкоємці за заповітом, посвідченим 12.09.2016 р. секретарем виконкому Чукалівської сільської ради Тисменицького району, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 15.06.1990 р., виданому виконкомом Чукалівської сільської ради, помилково вказано по батькові бабусі «Танівна» замість вірного «Томівна». Заявники у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах підтримали заяву про встановлення факту, просили справу розглянути у їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві визнала заяву про встановлення факту, не заперечувала щодо її задоволення, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] після смерті 26.11.2016 р. своєї бабусі [PERSON] як єдині спадкоємці за заповітом, посвідченим 12.09.2016 р. секретарем виконкому Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, успадкували належне бабусі будинковолодіння № 2 по вул.Стуса в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Заявники не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому виконкомом Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 15.06.1990 р., помилково вказано по батькові власника [PERSON] «Танівна» замість вірного «Томівна». Обставина щодо належності вказаного правовстановлюючого документу покійній бабі заявників підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією заповіту (а.с.6), копією свідоцтва на право власності на жилий будинок (а.с.7), довідкою Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 15.06.2017 р. (а.с.8), копією свідоцтва про народження померлої, копією свідоцтва про одруження (а.с.9), копією паспорта [PERSON] (а.с.10). З огляду на те, що вказана помилка у правовстановлюючому документі перешкоджає заявникам в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - [PERSON]. Обґрунтували свої вимоги тим, що у них в шлюбі [INFO] у місті Зоринськ Перевальського району Луганської області народилася дитина, яку назвали [PERSON]. Заявники вказали, що вони не можуть без встановлення даного факту зареєструвати народження дитини у відповідному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиціє в місті Києві, а тому звернулися до суду з даною заявою. В судове засідання заявники та представник заінтересованої особи не з'явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З медичного свідоцтва про народження № 76 від 07 лютого 2018 року, вбачається, що дитина чоловічої статі народилася [INFO] у місті Зоринськ Перевальського району Луганської області. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім'я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались заявники, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - [PERSON]. Обґрунтували свої вимоги тим, що у них в шлюбі [INFO] у місті Луганську Луганської області народилася дитина, яку назвали [PERSON]. Заявники вказали, що вони не можуть без встановлення даного факту зареєструвати народження дитини у відповідному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиціє в місті Києві, а тому звернулися до суду з даною заявою. В судове засідання заявники та представник заінтересованої особи не з'явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З медичного свідоцтва про народження № 181 від [INFO], вбачається, що дитина жіночої статі народилася [INFO] у місті Луганську Луганської області. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім'я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались заявники, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - [PERSON]. Обґрунтували свої вимоги тим, що у них в шлюбі [INFO] у місті Луганську Луганської області народилася дитина, яку назвали [PERSON]. Заявники вказали, що вони не можуть без встановлення даного факту зареєструвати народження дитини у відповідному відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиціє в місті Києві, а тому звернулися до суду з даною заявою. В судове засідання заявники та представник заінтересованої особи не з'явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З медичного свідоцтва про народження № 48 від 22 серпня 2018 року, вбачається, що дитина жіночої статі народилася [INFO] у місті Луганську Луганської області. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім'я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались заявники, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви повністю.

Outcome: approved