Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою, у якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору купівлі - продажу від 09 вересня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №8650.. Повідомлено щодо неможливості виправити помилку у прізвищі, оскільки паспорт оформлено пізніше ніж вищезазначене свідоцтво, у зв'язку з цим вона позбавлена права розпоряджатися нерухомістю та змушена звернутися до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримує заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заінтересована особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. та представник заінтересованої особи - КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» у судове засідання не прибули. Про дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 09 вересня 1996 року, реєстровий номер 865, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] в м Кременчуці. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище заявника зазначено [PERSON] У зв'язку з допущеною помилкою заявник не може вільно розпоряджатись своєю власністю та не має можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як пояснила у судовому засіданні заявник факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, для вирішення майнових прав Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, також заявнику повідомлено про неможливість виправленні помилки в правовстановлюючому документів, оскільки надані документі паспорт на ім'я [PERSON], отриманий пізніше ніж вищезазначений договір купівлі - продажу, наявним у заявника та оглянутим у судовому засіданні. Свідок [PERSON], який є чоловіком заявника, підтвердив належність [PERSON] правовстановлюючого документу. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved