Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме, заборонити [PERSON] : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявником, а саме у квартирі за адресою [ADDRESS]; наближатися на відстань менше ніж на 100 метрів до місця спільного проживання (перебування) за адресою [ADDRESS]; обмежити спілкування з заявником; заборонити вести листування, телефонні переговори із заявником або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через інших осіб; наближатися на відстань менше ніж 300 метрів до місця навчання [PERSON], за адресою [ADDRESS] та місця часткового відвідування за адресою: [ADDRESS]; обмежити спілкування з [PERSON]; заборонити вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через інших осіб; наближатися на відстань менше ніж 300 метрів до місця навчання [PERSON]., за адресою [ADDRESS]; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через інших осіб; наближатися на відстань менше ніж 300 метрів до місця роботи [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Обґрунтовує заяву тим, що з 06 травня 2010 року перебуває у шлюбі із [PERSON] Однак, на даний час нею подано позов про розірвання шлюбу у Сихівський районний суд м. Львова. У неї на вихованні перебуває двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що 2015 року між нею та [PERSON] розпочалися побутові сварки, які переросли у домашнє насильство, з боку [PERSON] стосовно неї та неповнолітніх дітей. З цього приводу нею неодноразово подавалися заяви в поліцію, зокрема 25.09.2016 року на підставі якої внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016140070003120 від 26.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. 25.09.2016 року [PERSON] було нанесено тілесні ушкодження її та її дочці [PERSON], у зв'язку з чим вони зверталися по медичну допомогу. В подальшому відкликала свою заяву, оскільки примирилися з [PERSON] та мали намір зберегти сім'ю. Однак, останній зловживаючи спиртними напоями, належних для себе висновків не зробив, надалі продовжує вчиняти щодо неї та дітей домашнє насильство. Протягом останнього року регулярно чинить домашнє насильство у формі економічного, психологічного та фізичного насильства. Його дії носять тривалий та систематичний характер, а їх інтенсивність постійно зростає. Так, 19.04.2018 року о 14:30 год. за місцем проживання, [PERSON] в присутності малолітніх дітей, вчинив домашнє насильство та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП. Заявник зазначає, що діти постійно бояться залишатися на одинці з [PERSON] Останній, в свою чергу не дбає, щоб діти поїли, не забирає їх зі школи, гуртків, не проводить час за навчанням чи іграми. Окрім цього, чинить економічне насильство, що виражається в умисному позбавленні коштів для їжі, одягу, необхідних речей для дітей. Більше двох років, не надає матеріальної допомоги, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з [PERSON] Сихівським ВП ГУ НП у Львівській області 19.11.2018 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018140070003408 за її заявою від 18.11.2018 року, щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Після подій, які мали місце 18.11.2018 року у постраждалих дітей тривожний стан. Згідно висновку експерта № 349/18 від 22.11.2018 року у неї множинні синці на обличчі, лівій молочній залозі, лівій руці та правій нозі, у зв'язку з чим, звільнена від роботи, що підтверджується листком непрацездатності. У [PERSON] та [PERSON] під час психодіагностичного обстеження виявлено підвищений рівень тривожності, хвилювання. Рекомендовано забезпечити дітям адекватні спокійні умови проживання. У зв'язку з насильницькими діями кривдника по відношенню до неї та дітей, змушена для забезпечення безпеки звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з підстав, що викладені у такій, просили суд заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа та його представник у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили та пояснили, що не розцінює свої дії, як протиправні, по відношенню до заявника та неповнолітніх дітей. Не заперечує факт наявності між ними напружених відносин, проте вказав, що такі виникають через постійну провокацію заявниці. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 06.05.2010 перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 135. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як визнано заявником та заінтересованою особою, вони проживають за вказаною в заяві адресою: [ADDRESS] Встановлено, що на підставі судового наказу, виданого Сихівським районним суду м. Львова від 07.11.2018 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог заявник покликається на те, що [PERSON] постійно вчиняє відносно неї та дітей дії, пов'язані з словесними образами, погрозами та фізичним насильством тощо. Фактами, які підтверджують вищезазначені обставини є неодноразові звернення заявника із заявами до Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області щодо протиправних дій [PERSON] Приводом для звернення [PERSON] з даною заявою до суду стало, зокрема, заподіяння їй, заінтересованою особою тілесних ушкоджень, що мало місце 18.11.2018 по [ADDRESS], за фактом якого Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140070003408 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. В матеріалах справи наявна постанова Сихівського районного суду м. Львова від 27.06.2018 року якою [PERSON] визнанно винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин. Як вбачається з висновку експерта №349/18 від 21.11.2018 у [PERSON] були множинні синці на обличчі, лівій молочній залозі, лівій руці та правій нозі. Всі вони заподіяні тупими предметами з обмеженою поверхнею, могли утворитися 18.11.2018, не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Згідно акту отримання усної заяви та повідомлення про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення від 19.11.2018 року вбачається, що 18.11.2018 року в сім'ї [PERSON], [PERSON] вчиняв насильство в сім'ї. Постраждалій особі було надано психологічну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Необґрунтованою є вимога заявника щодо заборони наближення [PERSON] до її місця роботи, до місця навчання [PERSON] та [PERSON] менше ніж на 300 метрів, оскільки метою вжиття таких заходів є не створення особі кривдника додаткових незручностей, а запобігання можливим ризикам повторення домашнього насильства, тому суд приходить до висновку, що достатньою буде відстань у 100 метрів, яка запобігатиме особистому спілкуванню між заявником, неповнолітніми дітьми та заінтересованою особою. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, в ході судового розгляду доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому, з метою запобігання та протидії економічному, психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника та її неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність видачі стосовно [PERSON] обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у зв'язку з чим, заява підлягає до задоволення частково. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial