Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду через свого представника по довіреності [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт народження 27 березня 2017 року в м.Луганськ Луганської області у його дружини [PERSON] сина [PERSON], батьком якого він є. При цьому заявник зазначає, що у звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то він не може зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у них медичне свідоцтво про народження видане закладом охорони здоров'я на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. У Мелітопольському МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області йому були надані письмові роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразку заявник просить суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявник та його представник не зявилися, в заяві просять слухати справу в їх відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, заперечень по справі не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню за таких обставин. [PERSON], [INFO], є громадянином України, та знаходиться у шлюбі з громадянкою України [PERSON], [INFO], який зареєстрований 11 жовтня 2016 року Мелітопольським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області, що підтверджується копіями паспортів громадянина України серії ЕМ 683175 та ЕН 693182, а також свідоцтвом про шлюб /а.с.6,9,12/. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №131 від 27 березня 2017 року, виданого ДЗ «Луганський перинатальний центр», [PERSON] народила 27 березня 2017 року в м.Луганськ дитину чоловічої статі /а.с.17/. При зверненні до Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області з метою державної реєстрації дитини на території України заявнику було в цьому відмовлено з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України /а.с.15/. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, м.Луганськ, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. 257-1, 367 п.8 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Але, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток з метою захисту інтересів мешканців, що проживають на цій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Документ, виданий Луганським перинатальним центром, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявника. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дружина з дитиною, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження його дитини, оскільки реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved