Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року по цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про встановлення факту смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви заявниця вказувала, що 22.06.2020 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київської області Тарановим М.В. [PERSON] затримано як підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 205, 209, 212, 258. 366 КК України. Вважає, що рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає скасуванню у зв`язку з його появою, а провадження по справі закриттю. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , її представник - адвокат Якубов Я.Е. та заінтересована особа - [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на викладені в заяві обставини та докази. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши докази, суд приходить до таких висновків. Як встановлено при розгляді справи, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01 листопада 2018 року по цивільній справі № 754/15360/18 заявлені вимоги [PERSON] , заінтересовані особи: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про встановлення факту смерті [PERSON] задоволено, встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] уродженця м.Луганськ,який помер [INFO] в м. Суходільськ, Луганської області, внаслідок інфаркту головного мозку. Ухвалюючи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року по цивільній справі № 754/15360/18, суд виходив з вимог заявлених заявником [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , та вважав за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розумів, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Однак, як вбачається з матеріалів цивільної справи, документів доданих до заяви про скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року по цивільній справі № 754/15360/18 та пояснень [PERSON] , її представника і [PERSON] , зазначене рішення підлягає скасуванню у зв`язку з появою [PERSON] , що підтверджується такими доказами: протоколом затримання [PERSON] , відповідно до якого його було затримано 22.06.2020 о 18:03год, старшим слідчим в ОВС СУ ГУ СБУ у м.Києві та Київській області Тарановим М.В.; ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2020 про застосування щодо [PERSON] запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 505 480,00грн; листом прокурора прокуратури Київської області Калюс О.В. від 02.07.2020 №10/2-120вих-20 на ім`я заставодавця [PERSON] . Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Частина 9 ст. 10 ЦПК України, регламентує, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Згідно із ст. 309 ЦПК України, вбачається, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Аналізуючи встановлене вище та те, що залишення в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року по цивільній справі №754/15360/18 обмежує [PERSON] і [PERSON] як дружину цивільні права і обов`язки, судом встановлено наявність у справі обставин, які можуть вважатися підставою для скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved