Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою 14.01.2015 року в якій просить встановити факт Встановити факт того, що [PERSON],1940 року народження, яка померла [INFO], і яка на день смерті постійно мешкала за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], 1937 року народження рідною сестрою. У судове засідання [PERSON] з`явилась, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити . Зацікавлена особа в особі представника Восьмої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вирішення питання покладає на розсуд суду на підставі закону у відсутності представника. У судове засідання свідок [PERSON] з`явилась, заявлені вимоги підтримала та підтвердила , просили суд їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає,, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Дошлюбне прізвище заявника - [PERSON], яка, народилася [INFO]., батьками заявника були [PERSON] та [PERSON]. Після одруження 28.02.1963 році заявник змінила прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON]. У [PERSON] була рідна сестра - [PERSON], яка народилася [INFO]. У свідоцтві про народження сестри батько записаний - [PERSON]. Прізвище матері спочатку записано [PERSON], потім [PERSON] закреслено та замість нього записано [PERSON], оскільки матір не змінювала прізвище при одруженні. (а.с. № 4) свідоцтво [NUMBER] від 10.10.1946р.Закреслення прізвища матері [PERSON] та виправлення його на [PERSON] у свідоцтві про народження сестри заявника не затверджено печаткою, є тільки запис що виправленню треба вірити. Батьки [PERSON] померли.[INFO] у віці 73 років померла сестра заявника - [PERSON], про що надається свідоцтво (а.с.№ 9). У сестри [PERSON] після смерті батьків [PERSON] єдиною рідною людиною, оскільки вона ніколи не одружувалася, не мала дітей. У 6-місячний строк зі дня смерті сестри заявник звернулася до 8-ої ХДНК для оформлення спадщини після неї. На день смерті сестра постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] За зверненням заявника була заведена спадкова справа № 471/2014. Після спливу 6-ти місячного терміну державний нотаріус Кретова О.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідної сестри, посилаючись на п. 1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України через незастережне виправлення у свідоцтві про народження сестри. При перевірці 8-ої ХДНК можливості одержання актового запису про народження сестри виявилася його відсутність в управлінні РАЦС Бєлгородської області РФ (а.с. 12). У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК (6 місяців) він не заявив про відмову від неї. У зв'язку із вище наведеним заявники змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючого документу потягне за собою порушення майнових прав заявників, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі наведеного,

Outcome: approved