Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 лютого 2018 року у м. Антрацит померла її мати [PERSON], [INFO]. Заявник зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] вона зверталася до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті їй було відмовлено. У звязку з вищевикладеним просила суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], місце народження: с. Олександрівка, Ракшинський район, Тамбовська область, Російська Федерація, місце смерті м. Антрацит, Луганська область, Україна, смерть настала 20 лютого 2018 року. Заявник в судове засідання не зявилася, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Заінтересована особа Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯИ № 885961, витягом з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00003894744 від 25.06.2010. [PERSON] померла 20 лютого 2018 року у реанімаційному відділенні АЦГМБ ЛНР м. Антрацит внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть № 32, Довідкою про причину смерті № 32 від 21.02.2018. 13.03.2018 [PERSON] зверталася до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті їй було відмовлено у звязку з тим, що нею для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті № 451/16.28-37. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження і, відповідно, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved