Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити, що вона є матірю [PERSON], [INFO], який помер 14.09.2017 року. Заяву мотивує тим, що 01.09.2017 року помер її син [PERSON], якому на праві власності належав автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, н.з. АТ 1161 АІ. Коли [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, їй було відмовлено через неможливість встановити факт родинних відносин у звязку із розбіжністю у прізвищах «Кікавець-Кикавець». Тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту підтримує та просить суд її задоволити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо заяви про встановлення факту родинних відносин не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що 14.09.2017 року помер [PERSON] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 14.09.2017 року, у звязку із неможливістю встановити факт родинних відносин через розбіжність у прізвищах «Кікавець-Кикавець» (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні, у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], серії І-АГ №246122, виданого 14.08.1970 року (а.с.6), матірю вказана «Кикавець Надія Василівна». Також у свідоцтві про народження сестри [PERSON] [PERSON], [INFO], прізвище матері також вказано «Кикавець» (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.05.1993 року, виданого ЗАГС м.Калуша Івано-Франківської області (а.с.9) прізвище заявниці вказано «Кикавець». Крім того в Ощадбанку відкриті рахунки на імя «Кикавець Надії Василівни» (а.с.12). Водночас [NUMBER], виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області 17.09.1997 року на імя «Кікавець Надія Василівна» (а.с.16). Суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять в матеріалах справи, а також пояснення заявника, викладені в заяві, свідчать про те, що розбіжності у написанні прізвищ «Кікавець», «Кикавець» виникли через неправильний переклад прізвища з російської мови на українську. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO], який помер 14.09.2017 року. Встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити цей факт заявниця немає, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved