Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме, заборонити [PERSON]: наближатися на відстань менше ніж на 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою м. Львів, вул. Вернадського, 24/32; наближатися на відстань менше ніж 100 метрів до місця роботи [PERSON], за адресою м. Львів, пр [PERSON],72; заборонити вести листування (поштові листи, електронні листи), телефонні переговори із заявником або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через інших осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею. Обґрунтовує заяву тим, що за час перебування у шлюбі із [PERSON], який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017 розірвано, у них народилася донька [PERSON], [INFO] Подружні відносини між ними фактично були припинені у жовтні 2015 року, проте, [PERSON] висуває її різноманітні вимоги, зокрема, повернути йому грошові кошти, вступити в статеві зносини з ним та іншими чоловіками. Окрім цього, [PERSON] систематично телефонує та пише до неї, висловлюючи при цьому погрози заподіяти шкоду життю та здоровю. Дзвінки та повідомлення супроводжуються грубою нецензурною лайкою в сторону заявника. Все це відбувалось у присутності їхньої дитини, у звязку з чим вона зверталась за допомогою до дитячого лікаря-психолога. Як наслідок, донці було призначено лікування та діагноз на підставі психічно емоційного стресу який вона отримала і переживає через конфлікт батька з матірю. Заявник вказує на те, що повторно звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Зазначає, що під час дії обмежувального припису [PERSON] не дотримувався вимог вказаних судовим рішенням і надалі продовжував намагатися звязатися з заявницею та переслідував її. У звязку з чим, побоюючись за власне життя та життя доньки, вона зверталась до правоохоронних органів із відповідною заявою. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року [PERSON] був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 382 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Крім того, вказує, що згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2017 року [PERSON] зобовязаний платити аліменти на утримання доньки, однак такі не сплачує, заборгованість станом на 28.01.2019 року становить 22\~055 грн. У звязку з економічним, фізичним та психологічним насильством кривдника по відношенню до неї, змушена звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, що викладені у такій, просив суд заяву задоволити в повному обсязі. Заінтересована особа у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив та пояснив, що між ними дійсно склались напружені відносин, хоча його дії спрямовані виключно на спілкування з донькою. Проте, з метою можливості заявниці влаштувати особисте життя не заперечує проти видачі обмежувального припису та задоволення вимог заяви у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 14.07.2012 перебували у шлюбі, зареєстрованому у міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 1157, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017 розірвано. У шлюбі у них народилась донька \~[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №431442. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2017 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 щомісячно, починаючи з 25 листопада 2016 року і до досягнення нею повноліття. Із довідки від 28.01.2019 р. № Дв-16/2845, виданої Сихівським відділом державної виконавчої служби вбачається, що заборгованість боржника зі сплати аліментів відповідно до вищевказаного судового рішення станом на 28.01.2019 року становить 22\~055 грн. В обґрунтування позовних вимог заявник покликається на те, що [PERSON] постійно вчиняє відносно неї дії, повязані з словесними образами, погрозами та фізичним насильством. Фактами, які підтверджують вищезазначені обставини є надані заявницею численні записи телефонних розмов, смс повідомлень, дійсність яких визнана сторонами. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~ дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень ст.\~24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнанно винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 382 КК України, зокрема, останній визнаний винним у спричинені тілесних ушкоджень заявниці та невиконанні рішення суду, яким було видано обмежувальний припис. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. У відповідності\~до ч.\~3,\~4\~цієї статті\~рішення про\~видачу обмежувального\~припису або\~про відмову\~у видачі\~обмежувального припису\~приймається на\~підставі оцінки\~ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, в ході судового розгляду доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому, з метою запобігання та протидії економічному, психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про необхідність видачі стосовно [PERSON] обмежувального припису\~з визначенням\~заходів тимчасового\~обмеження його\~прав,\~передбачених п.п.\~4,\~5,\~6\~ч.\~2\~ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у звязку з чим, заява підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved