Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Заявники звернулися в суд із завою і просять розірвати шлюб, зареєстрований 14.07.2012 року /актовий запис № 52/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. Між ними укладено договір про визначення місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні батьками. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити заяву. У суді встановлено, що 14.07.2012 року /актовий запис № 52/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. 21.03.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні батьками, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловською О.Е. (а.с.13). Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Судом перевірено договір про визначення місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні батьками, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловською О.Е. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом, що передбачено ч.3 ст.293 ЦПК України. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання заявників неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому заява підлягає до задоволення і шлюб розривається. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище дружини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » і нею не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~суд залишає\~за заявниками\~відповідно до відповідно до вимог ст.294 ч.7 ЦПК України.

Outcome: approved