Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

\~\~ Заявник, лікар психіатр Марківського РТМО [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як він знаходиться на обліку у лікаря - психіатра з 1995 року з діагнозом Шизофринія, інвалід 2 групи безстроково і в даний час є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих, що являють собою безпосередню небезпеку для них. Може завдати значної шкоди своєму здоровю у разі не надання йому психіатричної допомоги, у зв'язку з погіршенням стану. Багаторазово знаходився на лікуванні в психіатричних лікарнях області, остання госпіталізація в СПЛ з 29.09.2014 року по 27.10.2014 року. 19.11.2015 року хворий був оглянутий лікарем - психіатром Марківської РТМО, яка прийшла до висновку, що у хворого [PERSON] є тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки представляє небезпеку для оточуючих та себе. На підставі викладеного, заявник прохала суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON] та лікар психіатр Марківського РТМО [PERSON] заяву про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо [PERSON] підтримали, прохали суд її задовольнити. Законний представник хворого [PERSON] вказала, що її син [PERSON] є дійсно психічно хворим, та у зв'язку з загостренням психічної хвороби не може з'явитися в судове засідання. Щодо надання її сину амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечує, прохала суд задовольнити заяву. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що є передбачені законом підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Суд, вислухавши представника заявника, лікаря - психіатра, законного представника хворого, дослідивши письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. У відповідності до ч.2 ст.12 Закону України Про психіатричну допомогу психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтверджується висновком лікаря-психіатра та висновком комісії лікарів-психіатрів, які містять обґрунтування про необхідність надання такої допомоги. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO] страждає тяжким психічним розладом, встановлений діагноз (російською мовою): «Шизофрения параноидная, непрерывно-прогредиентный тип течения, бредовый вариант со стабильным дефектом». З 1995 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра, має 2 групу інвалідності безстроково по психічному захворюванню. Вказані обставини та діагноз захворювання [PERSON] повністю підтверджуються Висновком лікаря - психіатра від 19.11.2015 року (а.с.2), Епікризом №2177 від 04.11.2014 року стосовно [PERSON] (а.с3). Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved