Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] , яка на час смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на час відкриття спадщини він був єдиним спадкоємцем першої черги. Після смерті матері, залишилось спадкове майно, а саме, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Він звернувся до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, після смерті матері, однак йому було надано роз`яснення, відповідно до якого заява подана з порушенням строків, які передбачені ст. 1270 ЦК України, тобто після 6-ти місяців. Дана обставина виникла внаслідок того, що мати з 1999 року по дату смерті фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] , та він мешкав разом з нею, оскільки через її похилий вік та вікові захворювання потребувала постійного стороннього догляду. Крім того, будинок, який належав їй праві власності, не був придатний до постійного проживання, так як потребував капітального ремонту. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки даний факт надасть можливість оформити спадкові права на нерухоме майно. На підставі викладеного, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт його постійного спільного проживання разом з матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.11.2020 провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження. Заявник та його представник [PERSON] в судовому засіданні 09.02.2021 року заяву підтримали та просили її задовольнити. До судового засідання 12.02.2021 р. сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Військової-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. За клопотанням представника заявника в судовому засіданні було допитано свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що померла [PERSON] дійсно мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм сином [PERSON] з 2000 року по 2011 рік. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] (російською мовою) є матір`ю [PERSON] (російською мовою). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. № 34/02-17 від 17.02.2020 року, заява [PERSON] про прийняття спадщини подана з порушенням строків, які передбачені ст. 1270 ЦК України, тобто після 6-ти місяців, також відсутні документи, які б підтверджували проживання на день смерті спадкодавця [PERSON] разом зі спадкоємцем [PERSON] за однією адресою. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось; заповітів від імені померлої не посвідчувалось. Разом з тим, заявник зазначає, що він постійно проживав з померлою матір`ю на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , з 1999 р. по 2011 р., що підтверджується актом від 26.10.2020 року. Також, на підтвердження факту проживання спільного проживання разом з матір`ю, заявник надав нотатки померлої [PERSON] , відповідно до яких, вони на час спільного мешкання вели спільне господарство, вели спільний бюджет. Для заявника встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати йому право на прийняття спадщини за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Змістом положень статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. В судовому засіданні 09.02.2021 р. свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, згідно з якими заявник [PERSON] більше п`яти останніх років фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Цей факт також підтверджується актом від 26.10.2020 р., копія якого наявна в матеріалах справи. Будь-які дані, які б спростовували доводи заявника, в матеріалах справи відсутні. Надані заявником докази, відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України, суд вважає допустимими, достовірним та достатніми. На підставі викладеного, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, його матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

Outcome: approved