Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] року в м. Алушта Автономної Республіки Крим дитини [PERSON], у матері, [PERSON], [INFO], уродженки [ADDRESS], громадянки України та батька, [PERSON], [INFO], уродженця м. Алушта, Автономна Республіка Крим, громадянина України. Заяву обґрунтовує тим, що 26 квітня 2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON]. [INFO] року о 09 год. 40 хв. позивачка народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 326, виданим 16 вересня 2014 року, Комунальним закладом «Алуштинське територіальне медичне об'єднання». Вана разом з сім'єю проживали в Автономній Республіці Крим. Однак, після окупації Автономної Республіки Крим ми з родиною вирішили переїхати до [ADDRESS] на постійне місце проживання. Вона та чоловік являємось громадянами України та бажаємо щоб їхня дитина також мала громадянство України та була зареєстрована у відповідності до законодавства України. У зв'язку з цим, перебуваючи в місті Кіровограді вона звернулася із заявою про реєстрацію дитини до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного управління юстиції у Кіровоградській області та надала копію медичного свідоцтва про народження дитини, свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження, видане Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (російського зразка). Проте в органі реєстрації їй повідомили, що видати їй свідоцтво про народження дитини, відділ державної реєстрації актів цивільного стану не зможе, а тому звертається до суду з заявою. Представник заявниці в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила розглядати справу без її участи та участі заявниці, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу без участі представника, не заперечують проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Алушта Автономної Республіки Крим народилась дівчинка - [PERSON], у матері, [PERSON], [INFO], уродженки с. Клинці Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянки України та батька, [PERSON], [INFO], уродженця м. Алушта, Автономна Республіка Крим, громадянина України, які перебувають в зареєстрованому шлюбу з 26 квітня 2014 року. На час народження дитини подружжя проживало в м. Алушта Автономної Республіки Крим, тому 14 листопада 2014 року їм було видане свідоцтво про народження дитини, актовий запис № 206, де вказане місце державної реєстрації - Алуштинський міський віділ запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частина друга вказаної статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. На даний час подружжя [PERSON] із вищезазначеним свідоцтвом про народження дитини не має можливості проживати на території України. Відсутність свідоцтва про народження дитини не дає влаштуватися до дошкільного закладу, вступити до навчального закладу та отримати освіту, отримати паспорт громадянина України, отримати закордонний паспорт дитини, а ці обставини порушують конституційні права людини і не забезпечує інтереси дитини (п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Згідно з ч.ч. 1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Як вбачається з листа № 402-06/06-109 від 02.12.2015 року Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження. Так, відповідно до п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини: «дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування». Згідно ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України). Державні органи реєстрації актів громадянського стану мотивують відмову в реєстрації дитини тим, що відповідно до п. п. а) п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Доказами народження дитини є документи, які підтверджують факт її народження, а саме: копія індивідуальної картки вагітної і породіллі (обмінна карта), довідка про народження, медичне свідоцтво про народження тощо. Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 7 цієї ж статті), справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року&nbsp; рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для державної реєстрації народження доньки. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. На підставі викладеного та ст. ст. 49 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved