Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Заявник звернувся з даною заявою до суду в обґрунтування якої зазначив, що з жовтня 1986 року він проживав разом з [PERSON] однією сім'єю. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира та грошові вклади. В жовтні 2013 року заявник звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем. Заявник просив суд встановити факт, що він проживав однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 1986 року по [INFO] року. Провадження у справі було відкрито в частині вимог за період з 01.01.2004 року. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав у ній викладених. На неодноразові роз'яснення суду щодо можливості та обов'язку надання доказів пояснив суду, що він бажає, щоб суд прийняв рішення саме на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи, і відмовився надавати, або називати інші докази, або джерела їх знаходження. Просив, також, розглянути справу за відсутності представника третьої особи, посилаючись на необхідність дотримання строків розгляду справи. Представник територіальної громади Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1997 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради, зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 29) та інше майно. В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою № 2602/02-31 від 04 жовтня 2013 року (а.с.15) державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заявника відсутні документи, що підтверджують факт його проживання зі спадкодавцем однією сім'єю більше ніж п'ять років, та запропоновано звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 235 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 5 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 ст.256 ЦПК України зазначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник просить встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім'єю в період більше ніж п'ять років.. Оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку суд приходить д висновку про те, що заявником не надано, та не названо суду належних та достатніх доказів в підтвердження відшукуємого факту. Так, оцінюючи ксерокопію довідки КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради судом встановлено, що вона містить інформацію про те, що [PERSON] знаходилась на лікуванні в цій установі з 14.03.2013 року до [INFO] року, зазначений діагноз та те, що за нею доглядав її чоловік [PERSON] при цьому жодні посилання на докази родинних відносин відсутні (а.с.16). Крім того, заявником не надано суду ні оригіналу цього доказу, ні його засвідченої копії. Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість використання даної ксерокопії довідки в якості належного доказу по справі. Оцінюючи, надані до заяви ксерокопії наступних документів: довідки з центру ендоскопічної хірургії, лікарських рекомендацій, виписок з історії хвороби, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, накладної, свідоцтва про розірвання шлюбу, копії трудової книжки суд приходить до висновку про те, що жодної інформації щодо відшукуємого факту вказані копії не містять (а.с. 17-25). Крім того, заявником не надано суду ні оригіналів цих документів, ні їх засвідчених копій. Оцінюючи довідку дитячого садка №1311, суд приходить до наступного. Дана довідка містить інформацію, про те, що [PERSON] проживала разом з заявником та була його дружиною, але суд не може прийняти її як належний та достатній доказ, оскільки дитячі дошкільні установи не наділені повноваженнями для видачі довідок про родинні стосунки осіб, крім того ксерокопія цієї довідки (а.с. 27) не завірена жодним чином та її оригіналу суду не надано. Оцінюючі довідку СЗШ №135 (а.с.28), суд приходить до висновку, що шкільні установи не наділені повноваженнями видавати довідки про склад сім'ї, що унеможливлює використання вказаного документу в якості належного доказу у справі. Оцінюючі ксерокопії заяв громадян (а.с.38-45) адресовані різним судам м.Дніпропетровська, суд приходить до висновку, про неможливість їх використання як джерела доказів, оскільки свідки повинні бути допитані безпосередньо у судовому засіданні, приведені до присяги, попереджені про кримінальну відповідальність, але клопотання про виклик свідків заявником суду не надавались. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], що зумовлює необхідність відмови у задоволенні заяви по суті в зв'язку з недоведеністю факту, який просить встановити заявник. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе судові витрати у справі понесені заявником при звернення до суду у сумі 114,70 гривень покласти на останнього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed