Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Заявники звернулась до Шевченківського суду м.Чернівці з заявою про встановлення факту. В заяві посилається на те, що 24.11.2011р. [PERSON] склала заповіт на свою племінницю - заявницю по справі [PERSON], [INFO]., яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла останній. Спадкоємиця в строк звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини до приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, однак остання повідомила спадкоємицю про те що у свідоцтві про одруження тітки заявниці та її чоловіка наявна невідповідність а саме ім»я , по-батькові чоловіка, замість правильно «[PERSON]» записано «[PERSON]». У паспорті, свідоцтві про народження та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі ім»я по-батькові дядька було записано «[PERSON]». Тітка [PERSON] померла [INFO]., що стверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER], її чоловік [PERSON] теж помер [INFO] - свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Представник за дорученням, звернулась до Чернівецького міського ВДРАЦС від імені заявниці з заявою про внесення виправлення у свідоцтві про одруження тітки заявниці на що останній було надано відповідь -відмову. Спір про право відсутній, однак заявниця не може в повній мірі реалізувати своє право та успадкувати майно, яке їй заповіла тітка, в позасудовому порядку немає можливості реалізувати своє право, а тому змушена звернутися в суд з даною заявою. На підставі наведеного просить: встановити факт, що [PERSON] 1929 р.н. та [PERSON] 1928р.н. перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1949 року, про що зроблено актовий запис № 955. Представник заявника в судове засідання не зявився, однак спрямували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність вимоги заяви підтримують повністю, просять заяву задовольнити. Представник Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явилась та надіслала на адресу суду лист, в якому просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.11.2011р. [PERSON] склала заповіт на свою племінницю - заявницю по справі [PERSON], [INFO]., яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла останній. Спадкоємиця в строк звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини до приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, однак остання повідомила спадкоємицю про те що у свідоцтві про одруження тітки заявниці та її чоловіка наявна невідповідність а саме ім»я , по-батькові чоловіка, замість правильно «[PERSON]» записано «[PERSON]». У паспорті, свідоцтві про народження та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі ім»я по-батькові дядька було записано «[PERSON]». Тітка [PERSON] померла [INFO]., що стверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER], її чоловік [PERSON] теж помер [INFO] - свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Представник за дорученням, звернулась до Чернівецького міського ВДРАЦС від імені заявниці з заявою про внесення виправлення у свідоцтві про одруження тітки заявниці на що останній було надано відповідь -відмову. Спір про право відсутній, однак заявниця не може в повній мірі реалізувати своє право та успадкувати майно, яке їй заповіла тітка, в позасудовому порядку немає можливості реалізувати своє право, а тому змушена звернутися в суд з даною заявою. Так, відповідно до ст.293ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч. 1ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, докази по справі підтверджують наведені факти, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] зацікавлені особи: приватний нотаріус Макеєва Надія Василівна, ВРАЦС Чернівецького міського управління юстиції про встановлення факту є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved