Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно колишнього чоловіка [PERSON] [PERSON] . Просили видати обмежувальний припис стосовно нього шляхом: - заборонити перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести телефонні переговори, та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто; та стягнути з нього на користь заяників витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначали, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.04.2012. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 23.11.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітня донька заявника [PERSON] після розірвання шлюбу проживає із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заявники вказували, що після розірвання шлюбу [PERSON] став поводити себе зухвало та вчиняє стосовно [PERSON] , її матері [PERSON] та дочки [PERSON] протиправні дії: він постійно їх ображає, принижує непристойними словами, систематично переслідує як за місцем проживання, так і за місцем роботи [PERSON] та місцем навчання доньки [PERSON] . Такі дії [PERSON] змушують їх покидати своє житло. При цьому вони постійно відчувають страх, перебувають у стресовому стані, відчувають невпевненість у майбутньому, постійний фізичний біль та психологічний біль. Через дії [PERSON] , які тривають з 2015 року, заявники не можуть вільно користуватися житлом, спокійно жити вдома, спокійно працювати на роботі. 23.06.2021 ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявники в судове засідання не прибули, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі. Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили. За ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.04.2012. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 23.11.2015 заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №524/6167/15 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 30.12.2015. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.06.2020 у справі №524/6415/19 місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначено з матір`ю [PERSON] . Малолітня донька заявника [PERSON] після розірвання шлюбу проживає із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджеється довідками про реєстрацію місця проживання особи №25505 та №25503 від 09.08.2019, виданими Автозаводською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Квартира №25 по проспекту Свободи, 160 в м. Кременчук на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №682, належить [PERSON] . Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідовтом про народження серія [NUMBER] , виданим Автозаводським районним відділом ЗАГС м. Кременчука 05.10.1977. Постановою Автозаовдського районного суду м. Кременчука від 16.09.2019 у справі №524/6438/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави. Постановою суду встановлено, що 11.08.2019 о 10.00 год. [PERSON] , перебуваючи за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, в приміщенні аптеки «Копійка» на зупинці «Водоканал», вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] насильство в сім`ї психологічного характеру, виражався в її бік нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, за що відповідальність передбачено за ч.1\~ст.173-2 КУпАП. Постановою Автозаовдського районного суду м. Кременчука від 13.12.2019 у справі №524/7305/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП . У постанові суду вказано, що правопорушення вчинено 05.09.2019. Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №24554 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2021, виданого інспектром-черговим Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Кальчуком Р.В. 05.09.2019 о 08.10 год. надійшло повідомлення від [PERSON] зі служби 102 про те, що 05.09.2019 о 08.08 год. за адресою: [ADDRESS] колишній чоловік [PERSON] погрожував заявниці фізичною розправою. Згідно з листом заступника начальника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Терели С. від 30.09.2019 №10389/115/107/03-19 [PERSON] дільничними офіцерами поліції відділу превенції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проведено розгляд її зяави по факту неправомірних дій зі сторони колишнього чоловіка [PERSON] . Під час розгляду підстав внесення відомостей до ЄРДР не виявлено, на [PERSON] було складено протокол про адміністратвине правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2021 [PERSON] звернулася до БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП із заявою про те, що колишній чоловік її дочки [PERSON] . [PERSON] регулярно приходить до них та шкодить дверний замок, заліплює глазок, вимикає світло у квартирі, погрожує своїй дитині викраденням. Відповідно до пояснень [PERSON] від 15.05.2021, наданих БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській ДПП області 15.05.2021 [PERSON] забивав цвяхи в замок вхідних дверей, заліпив глазок, погрожував дитині її онуці. Після виклику поліції її зять втік. Такі дії він робить дуже часто. З наданого заяниками відеозапису вбачається, що [PERSON] здійснив взлом вхідних дверей до помешкання заявників. Із аудіозаписів, наданих заявниками встановлено, що під час спілкування [PERSON] вдається до образ, нецензурних висловів та погроз. Згідно з листом класного керівника Личковахи Аріни [PERSON] дитина пригнічена, приходить до школи засмучена, іноді плаче. На запитання вчителя відповіла, що тато сказав, що вб`є маму і бабусю і що вона боїться його. Вказала, що за словами дитини батько може прийти ввечері до квартири, грюкати у двері, відключити світло, намагається вибити двері. Відповідно до результатів огляду [PERSON] КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука від 27.05.2021 та від 24.05.2021 дитині поставлено діагноз - гостра реакція на стрес, стан: середньої важкості. Рекомендована консультація психолога. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» (далі - Закон). Вказаний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Пунктом 7 частини 1статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 статті 350-4\~ПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини 1статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно зі ст. 3\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», предметом регулювання цього\~Закону\~є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя, матір (батька) або дітей одного з подружжя (колишнього подружжя) та іншого з подружжя (колишнього подружжя). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з приписами\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 2\~ст. 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантованістаттею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Суд уважає що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що [PERSON] вчиняє психологічне насильство стосовно заявників у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи усі надані заявниками докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявників, а тому є необхідність у видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити йому перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити вести телефонні переговори, та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто. Строк дії обмежень, з урахуванням характеру та тривалості насильства, суд вважає виправданим у шість місяців. Разом з тим, заявлена вимога про винесення обмежувального припису щодо обмеження спілкування [PERSON] із своєю дитиною [PERSON] , задоволенню не підлягає, зокрема, через недопущення втрати зв`язку із дитиною та виконання своїх батьківських обов`язків. Застосування такого обмеження як обмеження спілкування, на думку суду, негативно вплине на відновлення стосунків батька з дитиною. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. За ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, витрати заявників на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. стягненню з [PERSON] не підлягають. Витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial