Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована у [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що 15.08.2019 о 12:40 год. [PERSON] госпіталізована до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надходить вперше за викликом матері, у зв`язку з погіршенням психічного стану: злобна, поводиться вкрай агресивно по відношенню до матері та сестри, погрожувала їм фізичної розправою, постійно повторює матері: «тобі треба око виколоти». Під час госпіталізації погрожувала співробітникам психіатричної бригади «відрізати голови». Вдома повна антисанітарія, електропостачання відключене за несплату, шпалери у квартирі зірвані зі стель. [PERSON] встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у зв`язку з загостренням тяжкого психічного захворювання потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що до [PERSON] мали місце звернення до психіатра у дитячому віці. Вже тоді виявилися проблеми із психікою, конлікутвала з колективом. На госпіталізацію надійшла до психіатричного відділення № 1 вперше за викликом матері. [PERSON] за своїм психічним станом самоізолювалася від суспільства, не вчиться і не працює. На даний час вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Вона самостійно не може себе забезпечувати. Лікування можливо лише в умовах стаціонару під контролем. Вочевидь [PERSON] погано харчується, адже при госпіталізації у неї був голодне запаморочення. [PERSON] заперечувала проти заяви, вважала, що немає підстав для лікування. Залучений представник, адвокат Безверха Г.О., підтримала [PERSON] .. [PERSON] в суді пояснила, що бабуся дитини має психічне захворювання на шизофренію. Як дитина росла, вона була дуже складною. У зв`язку з цим забезпечувала їй виключні умови виховання. Втім дочка є некерованою, постійно конфліктує з молодшою сестрою. Має вигадані ідеї, що вона її б`є. Дочка намагалася спричинити їй тілесні ушкодження, побила сестру. Прокурор заперечував, оскільки на його думку не надано доказів необхідності примусової госпіталізації. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована у [ADDRESS] , хворіє на психічне захворювання. Їй встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». 15.08.2019 о 12:40 год. [PERSON] госпіталізована до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надходить вперше за викликом матері, у зв`язку з погіршенням психічного стану: злобна, поводиться вкрай агресивно по відношенню до матері та сестри, погрожувала їм фізичної розправою, постійно повторює матері: «тобі треба око виколоти». Під час госпіталізації погрожувала співробітникам психіатричної бригади «відрізати голови». Вдома повна антисанітарія, електропостачання відключене за несплату, шпалери у квартирі зірвані зі стель. [PERSON] встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 16.08.2019 № 01-17/10/1609 [PERSON] у зв`язку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки лікування можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров`я потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає її інтересам та інтересам оточуючих. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved