Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Заявник подала до суду заяву, в якій просить встановити факт народження [INFO] року в м.Макіївка Донецької області дитини - [PERSON] у батьків: матері - громадянки України [PERSON] [INFO], що народилась в м.Макіївка Донецької області, та батька - громадянина України [PERSON] [INFO], що народився в м.Макіївка Донецької області. Встановлення даного факту необхідно для належного встановлення громадянства України для дитини. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, про його час був повідомлений телефонограмою. В судовому засіданні встановлено, що заявниця зареєстрована в [ADDRESS] Заявниця має сина - [PERSON] [INFO], що народився в м.Макіївка, що підтверджується наданим свідоцтвом про його народження [NUMBER] виданим Горняцьким ЗАГС м.Макіївки 25.11.1986 року. [PERSON] також зареєстрований та проживає в [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорту громадянина України [NUMBER] 23 серпня 2013 року син заявниці [PERSON] уклав шлюб з громадянкою України [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб [NUMBER], виданим 23.08.2013 року Червоногвардійським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області та копією паспорту громадянки України [PERSON] [NUMBER] [INFO] року [PERSON] народила хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №263, яке видано 31.05.2016 року лікарем міської лікарні №2 м.Макіївки [PERSON], та обмінними картами пологового будинку міської лікарні №2 Макіївка. Суду надано свідоцтво про народження [PERSON] [INFO], батьками якого зазначені [PERSON], громадянин України, та [PERSON], громадянка України, яке видано 31.05.2016 року Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР, ДНР №014313. Як вказала позивач, на даний час [PERSON] та [PERSON] перебувають у м.Макіївка та не мають змоги приїхати на не окуповану територію України, оскільки новонароджена дитина хворіє та перебуває з матір»ю у лікарні, а батько здійснює за ними догляд. Органи РАЦС в м.Запоріжжі 14.06.2016 року відмовились видати заявниці свідоцтво про народження її онука [PERSON], оскільки надані нею документи не можуть бути підставою для видачі свідоцтва про його народження. Встановлення факту народження дитини заявниці необхідно для того, щоб її онук мав громадянство України. Вислухавши заявницю, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а у відповідності до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана її родичами або іншими законними представниками дитини до суду за межами такої території України. Такі заяви розглядаються судом невідкладно, а рішення по такій заяві підлягає негайному виконанню. Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. В даному випадку суду надані належні докази того, що батьки народженого 18.05.2016 року хлопчика [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] - є громадянами України. Таким чином, [PERSON] є громадянином України за народженням. Відмовляючи у видачі заявниці свідоцтва про народження її онука [PERSON], органи РАЦСу керувались тими обставинами, що надані нею документи про народження [PERSON], видані органами ДНР, не можуть бути підставою для видачі свідоцтва про його народження. Проте, в даному випадку суд керується тим, що права громадян України мають бути захищені, про що зазначено і в рішенні Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», де зазначено, що « консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється у сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях. Подібних до тих, які наводяться у цій справі, зобов»язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів /окупаційної влади/ далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватись третіми країнами, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюють в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Таким чином, суд має прийняти документи, видані органами ДНР, про факт народження дитини - [PERSON], та задовольнити вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини [PERSON].

Outcome: approved