Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборони [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборони [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Заяву мотивує тим, що 12 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. За час спільного проживання в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з заявником та перебувають на її утриманні. Вказує, що в останні роки сімейні стосунки погіршились, що призвело до постійних сварок, психологічного та фізичного насильства зі сторони [PERSON] до неї. [PERSON] влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та спільних дітей, що ображає честь і гідність заявника. Крім того, [PERSON] постійно пред`являє заявнику необгрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що [PERSON] постійно ганьбить, словесно ображає заявника і принижує її честь і гідність. Зазначає, що спершу поведінка [PERSON] була спрямована на психологічне насильство, проте останнім часом [PERSON] в присутності сторонніх осіб погрожував життю та здоров`ю заявника, в період з 12 лютого 2021 року по 13 лютого 2021 року останнім було нанесено тілесні ушкодження заявнику, через що вона змушена була звернутись до правоохоронних органів для захисту своїх прав. Зокрема, було нанесено удари по тілі заявника, штовхання, спроби удушення, фізичне насильство здійснювалось з одночасними погрозами життю та здоров`ю заявника, що дає підстави побоюватись заявнику за власне життя. Дані події відбувалось на очах у свідків та малолітніх дітей. Заявник вказує, що від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, хвилювання та страху, а також у неї порушився сон і погіршилася працездатність. Зазначає, що дії [PERSON] впливають також на стан малолітніх дітей, які бувають очевидцями насильства, яке здійснюється по відношенні до заявника. У зв`язку з наведеним вважає що є особою, яка зазнала домашнього насильства. Оскільки вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, а тому щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства просить застосувати до [PERSON] обмежувальний припис. Матеріали заяви надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 22 лютого 2021 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні 23\~лютого 2021\~року заявник [PERSON] подану заяву підтримала з мотивів викладених в ній, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву заперечив в задоволенні такої просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. \~ Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому, згідно з п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до п. 1, 10 ч. 1 ст. 21 Закону постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частиною 1 ст. 26 Закону визначено, що постраждала особа або її представник мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. При цьому відповідно до ч. 2 вказаної статті Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч. 3 та 4 даної статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Також відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Судом встановлено, що 12 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1203 (а.с. 11). Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Як вбачається із матеріалів справи заявник [PERSON] зверталася до органів поліції у зв`язку з застосуванням до неї насильства [PERSON] . Зокрема з долученої до матеріалів заяви копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 16 лютого 2021 року Львівським районним управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області відкрито кримінальне провадження №12021142050000222 за фактом того, що 13 лютого 2021 року близько 00:00 год. [PERSON] , перебуваючи у своєму будинку за адресою: [ADDRESS] , наніс тілесні ушкодження своїй дружині [PERSON] (а.с. 12). Також з долученої до заяви копії консультативного висновку спеціаліста №2141 від 13 лютого 2021 року вбачається, що у заявника [PERSON] були діагностовано забій лівого колінного суглобу. Окрім того з пояснень [PERSON] , наданих нею в судовому засіданні вбачається, що її чоловік [PERSON] здійснює щодо неї психологічне насильство, яке полягає у словесних образах, приниженні честі і гідність, що відбувається в\~присутності їх\~малолітніх дітей\~тапризводять до погіршення стану здоров`я заявниці. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи є високою, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Outcome: approved