Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду та просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], (уродженка міста Білогірськ, Автономної Республіки Крим, Україна) має болгарське походження і за національністю є «болгаркою». Посилається, що метою встановлення даного факту є вираження своєї індивідуальності - схоронності своєї національності та словесної самобутності, що гарантовано їй діючим законодавством України. В обґрунтування заявлених вимог, заявник зазначає, що її прадід по лінії батька - [PERSON], та її бабуся - [PERSON] - були болгарами за походженням і національністю. Посилається, що оскільки Болгарія виступила сателітом фашистської Германії в роки Другої світової війни, бабця заявника - [PERSON], з метою уникнення репресій з боку радянської влади, була вимушена приховувати свою національність та своє походження. За радянські часи родина заявниці не афішувала свого походження, побоюючись негативних наслідків від цього. Саме тому у графі «національність» свідоцтва про народження від 17.05.1953 року батька заявниці - [PERSON], його мати [PERSON] зазначена як «українка». Отже, з розпадом Радянського Союзу ситуація змінилася і потреби приховувати своє болгарське походження, заявника відпала. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просила заяву задовольнити в повному обсязі. Заявник та представник заявника в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Зацікавлена особа - Міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану м. Херсон Головного управління юстиції в Херсонській області в судове засідання свого представника не направив. Від зацікавленої особи надійшла до суду заява про слухання справи у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вбачається, що для вираження своєї індивідуальності, схоронності своєї національності та язикової самобутності, розвитку національної самосвідомості, самовиявлення, національних культурних традицій, а також для встановлення родинних зв'язків в Болгарії, [PERSON] необхідно встановити факт, що вона має болгарське походження і за національністю є болгаркою. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 листопада 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області вбачається, що громадянка [PERSON] народилася в місті Білогірськ Білогірського району Автономної Республіки Крим [INFO]: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.01.2004 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського управління юстиції АР Крим вбачається, що дівоче прізвище заявника «[PERSON]» було змінено на прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON], який є батьком заявника, народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.9). Таким чином вбачається, що [PERSON] є бабцею заявника. Судом також встановлено, що дівоче прізвище [PERSON] було - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 20.08.1952 року (а.с.12). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 27.08.1952 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], за національністю болгарин, мати - [PERSON], за національністю українка (а.с.26). Дані обставини підтверджуються також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (№ Витягу 00014682020 від 06.11.2014р.), виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, в якому зазначено, що батьком [PERSON] [INFO], є [PERSON] за національністю болгарин (а.с.10). Таким чином вбачається, що [PERSON] є прадідом заявника. Крім того, згідно архівної довідки від 04.11.2014 року за №05-14/523 Державного архіву Херсонської області вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є : батько- [PERSON], 29 років, болгарин , мати-[PERSON],30 років, українка. Відповідно до ст.11 Конституції України Держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традиції і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом. Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене вбачається, що [PERSON], [INFO], має болгарське походження і за національністю є болгаркою. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved