Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про продовження на три місяці обмежувального припису відносно [PERSON] , що встановлений згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2019. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року [PERSON] строком на три місяці заборонено наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування , телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 16.05.2019 Московським ВП ГУ НП в Харківській області зареєстровано кримінальне провадження № 12019220470002503 за ч.1 ст. 125 КК України, на даний час досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням триває. На теперішній час обставини, що існували при прийнятті рішення про видачу обмежувального припису не змінились. 02.09.2019 Московським ВП ГУ НП в Харківській області зареєстровано кримінальне провадження № 1201922047000791 за фактом невиконання [PERSON] обмежувального припису за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2019. [PERSON] та її спільні з [PERSON] діти бояться [PERSON] внаслідок агресивної поведінки останнього, та відмовляються спілкуватися з ним, продовжують перебувати в постійному страху, що [PERSON] знову вчинить незаконні дії щодо них. Вказані обставини свідчать про необхідність продовження відповідних заходів захисту відносно [PERSON] та її неповнолітніх дітей з боку держави. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги викладені в заяві. Заявник надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про продовження обмежувального припису, просила врахувати, що [PERSON] не виконує рішення суду про обмежувальний припис щодо нього, 01.09.2019 зустрів їх спільну дочку [PERSON] , спілкувався з нею, утримуючи її за одяг, після чого дочка повернулась додому злякана, що і стало підставою звернення її до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення. Заінтересована особа [PERSON] заперечував проти задоволення заяви про продовження обмежувального припису. Пояснив, що 04.05.2019 він дійсно вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною [PERSON] в присутності їх спільної дитини, при цьому тілесні ушкодження їй не спричиняв, а утримував її рукою, згодом при відвідуванні їх спільної дитина, дитина почала убігати від нього, плакала та відмовлялась спілкуватися. 01.09.2019 він раптово зустрівся з дитиною [PERSON] , спілкувався з нею, розпитував її про школу, при цьому дитину не утримував. Вважає, що така поведінка дітей пов`язана з тим, що [PERSON] настроює дітей проти нього. Зазначив, що про існування обмежувального припису щодо нього йому відомо, проте рішення суду, яким видано обмежувальний припис ним наразі оскаржується, крім того участь у вихованні дітей є його батьківським обов`язком, тому він цікавився у дитини її життям. Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, вони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмов у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 у справі № 643/8594/19 року заяву [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено. Видано обмежувальний припис, яким заборонено [PERSON] строком на три місяці наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування , телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Рішення суду не набрало законної сили. На рішення суду від 13.06.2019 [PERSON] подано апеляційну скаргу, апеляційне провадження у справі не відкрито. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Згідно положень ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. На підтвердження заявлених вимог про продовження обмежувального припису заявником надано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019220470004791 від 03.09.2019 за ознаками ч.1 ст. 382 КК України, з якого вбачається, що 02.09.2019 [PERSON] звернулась до Московського ВП ГУ НП в Харківській області із заявою про те, що її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] не виконує рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2019, тим самим порушуючи обмежувальний припис, винесений судом відносно нього. Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Суд враховує, що рішення про продовження обмежувального припису або про відмову у продовженні обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно п.п.3, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. За п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Проте, суду не надано доказів та в судовому засіданні не доведено, що [PERSON] після ухвалення судового рішення 13.06.2019 проявляє насильство стосовно його колишньої дружити та неповнолітніх дітей. За заявою [PERSON] від 02.09.2019 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за невиконання [PERSON] судового рішення, а не з приводу вчинення останнім насильства щодо неї та/або неповнолітніх дітей, а тому наданий заявником витяг з ЄРДР не можна вважати доказом того, що по відношенню до дітей [PERSON] вчиняється насильство і є вірогідність його повторення. Крім того, заявник не зазначає, та матеріали справи такого не містять, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за порушення встановленого обмежувального припису. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що доводи заявника викладені у заяві та надані у судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про продовження обмежувального припису відносно заінтересованої особи [PERSON] , а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed