Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Заявник Савинська селищна рада Балаклійського району Харківської області, звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у вигляді земельної ділянки, площею 5,8419 гектарів, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №687609, відумерлою. З підстав того, що на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , якій на праві власності належала зазначена земельна ділянка, спадщина ніким із спадкоємців не прийнята, після відкриття спадщини сплинув понад один рік. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. В судове засіданні представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області, в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за їхньої відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає наступне. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою. Як встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в смт Савинці Балаклійського району Харківської області, померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 117, складеного 23 грудня 2002 року виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 21). [PERSON] підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 687609, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22 лютого 2002 року за № 365, належала земельна ділянка площею 5,8419 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 16). Згідно з довідки, виданої 13.03.2020 виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована і проживала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 8). Як убачається з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 18.05.2020 на запит суду, після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори не звертався. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.05.2020 інформація стосовно [PERSON] , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 22-24). Савинською селищною радою в районній газеті «Вісті Балаклійщини» від 06.03.2020 № 18 (11364) надруковано оголошення про порушення справи по визнанню спадщини відумерлою (а.с. 11). Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Абзацом другим п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Одночасно норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529-531 ЦК УРСР. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі №391/766/17 (№ 61-39074св18). Тобто, правила абзацу 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягають застосуванню, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року , проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК Української РСР. Сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК України та абзацом 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року . Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР, а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Таким чином, ЦК Української РСР, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , і норми якого підлягають застосуванню до правовідносин у даній справі, не передбачалася можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування у судовому порядку. На день відкриття спадщини діяв інший, позасудовий, порядок вирішення долі спадщини, яку ніхто зі спадкоємців не прийняв. Якщо після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до статті 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою.

Outcome: dismissed