Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованим 20.03.1971 року Краснодонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №127, у період з 20.03.1971 року по 12.05.2015 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . У свідоцтві про одруження ім`я заявника зазначено як « [PERSON] », тоді як у паспорті - « [PERSON] ». Вказані розбіжності в анкетних даних не дають можливості реалізувати заявнику своє право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та отримати свідоцтво про смерть чоловіка встановленого зразка, а тому вона змушена звернутись до суду з вказаною заявою. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, допитавши свідка, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.06.1999 року Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника зазначені як « [PERSON] , [INFO] , місце народження: р/п Білолуцьк Новопсковського району Луганської області». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 1951 року Степнянським сільЗАГС, 14 березня 1951 року у радгоспі від. 1 Степнянської с/р Білолуцького району Ворошиловградської області народилась [PERSON] . Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 1971 року Краснодонським міськЗАГС Ворошиловградської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] уродженка р/п Білолуцький Новопсковського району Ворошиловградської області, одружилась з [PERSON] , [INFO]. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, про що заявником надане лікарське свідоцтво про смерть №93 від 13 травня 2015 року та свідоцтво про смерть від 19 травня 2015 року, виданих на непідконтрольній території України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є племінником [PERSON] та йому відомо, що заявник [PERSON] була одружена з [PERSON] з 20.03.1971 року по день смерті останнього, тобто до [INFO] . Вказані вище обставини, разом з іншими доказами підтверджують факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] з 20.03.1971 року по 12.05.2015 року. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Досліджені в судовому засіданні матеріали справи та пояснення свідка переконують суд в тому, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.03.1971 року Краснодонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №127, у період з 20.03.1971 року по 12.05.2015 року, та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права отримати свідоцтво про смерть українського державного зразка та реалізувати право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона обґрунтована та підтверджена доказами по справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved