Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом з батьком [PERSON] з 1995 року по день смерті останнього, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами., яка належала їй на праві власності на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.10.2008 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син, та його батько [PERSON] , який спадщину прийняв фактично, так як був зареєстрований і проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, свої спадкові права [PERSON] не оформив. [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є заявник. Незважаючи на різні місця реєстрації місця проживання, заявник з 1995 року і по теперішній час постійно проживає по [ADDRESS] . Постійно проживав у зазначеному будинку, як на час смерті бабусі - [PERSON] , так і батька [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, вважає, що відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем. 28 січня 2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Парфенкова І.В. винесла постанову №19/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження його постійного проживання разом з батьком на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадкового майна. В судовому засіданні заявник та його представник адвокат Соловей Л.М. підтримали заяву та доводи наведені в її обґрунтування та просили її задовольнити. Від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, обставини викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме обставини проживання заявника з його батьком [PERSON] , померлим [INFO] підтвердив, проти задоволення заяви не заперечував. Суд дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» - в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами., яка належала їй на праві власності на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2008 р., зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.10.2008 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син, та батько заявника [PERSON] , який спадщину прийняв фактично, так як був зареєстрований і проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, свої спадкові права [PERSON] не оформив. [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є заявник, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28.01.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Місце проживання якого на день смерті було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що заявник, після смерті батька, у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, а на час смерті спадкодавця, [PERSON] був зареєстрований не за адресою місця проживання спадкодавця. На підтвердження обставин викладених в заяві про встановлення юридичного факту надано: постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Парфенкової І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2020р.; свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 28.08.2018 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області; свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 09.07.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 21.09.2009 р. Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 04.06.1967 р. Палацом новонароджених м. Харкова; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.10.2008 р. виданий КП «Харківське міське БТІ»; рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2008 р.; Акт вуличного комітету від 29.01.2020 року з якого вбачається, що в житловому будинку по [ADDRESS] , заявник проживав з 1995 року разом з [PERSON] , та батьком [PERSON] по день смерті останього, вони вели спільне господарство та сімейний бюджет, поховання [PERSON] здійснив заявник; копія будинкової книги по [ADDRESS] . Крім цього, факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем підтвердили в судовому засіданні і свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були сусідами померлого [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 6 ст.29 ЦК України - фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 10.01.2019р. по справі № 484/747/17 - відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем , та оцінені судом. Як вбачається з матеріалів справи, метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті останнього є прийняття спадщини. Факт проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджений наведеними вище доказами. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved