Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], народилася 04.10.1934 року в с. Федвар Знаменського району Кіровоградської області. Була зареєстрована та проживала в [INFO] з 29 листопада 1979 року. Під час перебування [PERSON] у м. Тираспіль Р. Молдова, за місцем проживання своєї доньки, вона померла 19.07.2016 року. Смерть [PERSON] була зареєстрована 19 липня 2016 року записом акту про смерть вчиненим Тираспільським відділом запису актів громадянського стану і видане відповідне свідоцтво серії ІІ-МП №1-0011888. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] звернувся до Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але йому було відмовлено оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане Тираспільським відділом ДРАЦС Придніпровської Народної Республіки, яка Україною не визнана як держава. Встановлення факту смерті необхідне для оформлення спадщини за законом . В судове засідання заявник не з»явилася, але просить справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, але надав лист про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка села Давидки Народицького району Житомирської області померла 19 липня 2016 року в м. Тираспіль Придніпровської Молдавської Республіки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії ІІ-МП №1-0011888, яке було видано Тираспільським відділом ЗАГС (а.с.6). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: село Давидки, вул.Поліська,1 Народицького району Житомирської. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич а В.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №42/02-31 від 27.01.2017 року вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: село Давидки, вул.Поліська,1 Народицького району Житомирської області після померлої [PERSON] відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане Тираспільським відділом ДРАЦС Придніпровської Народної Республіки, яка Україною не визнана як держава. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану»(за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. і, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Оскільки реєстрація смерті громадянки України [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, надані заявником докази підтверджують факт смерті [PERSON] та дозволяють встановити дату та місце смерті, реєстрація смерті особи на території України на підставі наявних у заявника медичних документів не можлива з об'єктивних причин, суд вважає можливим встановити факт смерті [PERSON], яка народилась 04.10.1934 року в с. Федвар Знаменського району Кіровоградської області, що настала 19 липня 2016 року, місце смерті: м. Тираспіль, Республіка Молдова. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення прав на спадкове майно померлої. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому задовольняє їх в повному обсязі. Заявник сплатила судовий збір в сумі 320,00 грн., а відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved