Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що в період постійного проживання на території, де на даний час проходить антитерористична операція, не використовувала своє право на приватизацію нерухомого майн, проте після переїзду, має намір використати таке право. В свою чергу, для використання зазначеного права необхідно надати перелік документів, які заявник наразі отримати не може через вище зазначену подію, у зв'язку з чим заявник вимушена була звернути за захистом свого права до суду. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Дарницької РДА, просила ухвалити рішення на розсуд суду в частині, що стосується встановлення факту, а в іншій частині вимог відмовити, через відсутність підстав для задоволення останніх в судовому порядку. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. В період 1992 по 2000 рр., заявник, яка народилась [INFO] року, проживала та навчалася в м. Донецьку, що підтверджується копіями табелів успішності та відвідування школи № 13 /а.с. 39-42/. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 12.09.1999 року, власником квартири [ADDRESS] був батько заявника [PERSON] /а.с. 8/. В лютому 2016 року, заявник звернулася з заявою до Донецької міської ради з метою отримання довідки щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. 07.04.2016 року Донецькою обласною державною адміністрацією, заявнику було надано відповідь, щодо неможливості надання такої довідки /а.с. 4-7/. Згідно відповіді Державного ощадного банку України від 15.07.2016 року, вбачається, що довідку про підтвердження використання або невикористання житлових чеків неможливо надати, оскільки документи залишились на території, яка на даний час непідконтрольна державі /а.с. 36/. Згідно ч. 1 ст.234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлено, що заявник в період проживання у м. Донецьк не використовувала право на приватизацію. Підтвердження вказаного факту необхідно заявнику для подальшої реалізації такого права, а в іншій спосіб підтвердити даний факт через загальновідомі події, які відбуваються в країні не представляється можливим, що дає підстави суду для прийняття в ідповідного рішення. Щодо вимоги заявника про зобов'язання органів державної влади, місцевого самоврядування в Україні, у тому числі органи приватизації, рахувати таке рішення суду, як документ, що підтверджує попереднє місце проживання та реєстрації заявника, суд вважає, дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає можливим законним способам захисту.

Outcome: approved