Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з цією заявою, в якій зазначає, що: 1) необхідно встановити факт належності йому - [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], атестату [NUMBER], виданого 08.07.1976 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті, з метою надання йому можливості оформити пенсію; 2) причиною неможливості оформлення пенсії є допущена помилка в зазначенні його по батькові в атестаті [NUMBER], виданому 08.07.1976 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті, а саме: замість по батькові «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]»; 3) доказами, що підтверджують факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] є паспорт серії [NUMBER], виданий 04.03.1999 року Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області, на ім'я [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], серії [NUMBER], трудова книжка, серії [NUMBER], на ім'я [PERSON], військовий квиток, серії [NUMBER], на ім'я [PERSON], в якому у розділі освіта на російській мові зазначено - «10 кл. СШ при ГПТУ №3 в г.Запорожье в 1976 г.», а в розділі спеціальності - електрозварник, поіменна книга №8 ПТУ №3 за 1971-1976 р.р. Заявник у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя - у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. За таких обставин, відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що неявка заявника та представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. В атестаті [NUMBER], виданому 08.07.1976 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті, зазначено, що [PERSON] закінчив міське професійно-технічне училище №3 м.Запоріжжя за спеціальністю арматурник-електрозварник, час навчання в училищі - з 02.09.1974 року по 08.07.1976 року (а.с.16). Як вбачається з даних паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданий 04.03.1999 року Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно даних трудової книжки, серії [NUMBER], на ім'я [PERSON], останній працював електрозварником (а.с.13-15). У військовому квитку, серії [NUMBER], на ім'я [PERSON], а саме: у розділі освіта на російській мові зазначено - «10 кл. СШ при ГПТУ №3 в г.Запорожье в 1976 г.», а в розділі спеціальності - електрозварник (а.с.7). На підставі довідки вих.№01-28/288 від 31.12.2014 року, виданої Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, встановлено, що [PERSON] проживав з дня народження по вересень 1974 року за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки вих.№198 від 24.11.2014 року, виданої Державним навчальним закладом «Запорізький професійний ліцей», [PERSON] при закінченні ПТУ №3 м.Запоріжжя був виданий диплом кваліфікованого робітника на ім'я [PERSON], що підтверджується поіменною книгою №8 ПТУ №3 за 1971-1976 р.р. Змінити ім'я по батькові у атестаті не можливо, так як для цього не існує правових підстав (а.с.22). Також допитана у судовому засіданні свідок - представник Державного навчального закладу «Запорізький професійний ліцей» [PERSON] суду показала, що хоча ім'я по батькові [PERSON], зазначене в атестаті, різниця, проте анкетні дані, зокрема дата народження та місце проживання, заявника співпадають. На підтвердження зазначеного свідком було надано для огляду суду поіменна книга №8 ПТУ №3 за 1971-1976 р.р. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він навчався в ПТУ №3 разом з [PERSON] в одній групі з 1974 по 1976 роки. Батька заявника звали [PERSON]. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник - [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою: [ADDRESS], та [PERSON] «[PERSON]», який зазначений в атестаті [NUMBER], виданому 08.07.1976 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті, є однією і тією ж особою. Спору про право, який був би пов'язаний із фактом, який просить встановити суд заявник, немає. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи, мету встановлення належності правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved