Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 30 квітня 2013 року померла його дружина - [PERSON]. Внаслідок смерті дружини відкрилася спадщина, яка складається з 1 / 2 частини житлового будинку № 30 по вул. Камчатська в м. Кривий Ріг. За своє життя [PERSON] розпорядження своїм майном на випадок смерті шляхом складення заповіту не здійснила, тому її спадкоємці спадкують належне їй за життя майно згідно закону. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Сини подружжя подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Після смерті дружини, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся до Першої криворізької державної нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. Державна реєстрація прав, здійснена «Криворізьким бюро технічної інвентаризації» була проведена на імя [PERSON], а свідоцтво про смерть видано на імя [PERSON]. Дійсно, при укладенні договору дарування від 08.12.1972 року прізвище дружини заявника було вказано [PERSON], замість вірного [PERSON]. При цьому згідно відмітки Криворізького міського бюро технічної інвентаризації реєстрація нерухомого майна на підставі вказаного договору була здійснена на імя [PERSON]. В подальшому рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2011 року за [PERSON] визнано право власності на самочинно збудовані нерухомі споруди, розташовані на території домоволодіння. Згідно витягу про державну реєстрацію 1 / 2 частина житлового будинку № 30 по вул. Камчатська в м. Кривий Ріг зареєстрована на імя [PERSON] на підставі договору дарування від 08.12.1972 року та рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2011 року. Наявні розбіжності в написанні прізвища в правовстановлюючих документах унеможливлюють заявнику оформлення спадщини у нотаріальній конторі. Сторони в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлялися, надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2013 року померла дружина заявника - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 516282 (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Внаслідок смерті дружини заявника відкрилася спадщина, яка складається з 1 / 2 частини житлового будинку № 30 по вул. Камчатська в м. Кривий Ріг. За своє життя [PERSON] розпорядження своїм майном на випадок смерті шляхом складення заповіту не здійснила, тому її спадкоємці спадкують належне їй за життя майно згідно закону. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Сини подружжя подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. В звязку з цим заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини (а.с.5 свідоцтво про одруження, а.с.15 довідка), але отримав постанову від 04.02.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця (а.с.11,12). Державна реєстрація прав, здійснена «Криворізьким бюро технічної інвентаризації» була проведена на імя [PERSON] (а.с.9), а свідоцтво про смерть видано на імя [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявник проживає в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. Згідно ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дійсно, при укладенні договору дарування від 08.12.1972 року прізвище дружини заявника було вказано [PERSON], замість вірного [PERSON]. (а.с.6-7). При цьому згідно відмітки Криворізького міського бюро технічної інвентаризації реєстрація нерухомого майна на підставі вказаного договору була здійснена на імя [PERSON]. В подальшому рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2011 року за [PERSON] визнано право власності на самочинно збудовані нерухомі споруди, розташовані на території домоволодіння (а.с.8) Згідно витягу про державну реєстрацію 1 / 2 частина житлового будинку № 30 по вул. Камчатська в м. Кривий Ріг зареєстровано на імя [PERSON] на підставі договору дарування від 08.12.1972 року та рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2011 року. Вірне написання прізвища дружини заявника можна встановити з свідоцтва про одруження, трудової книжки, особової медичної книжки, посвідчення, свідоцтва про смерть (а.с.12,13,14) Наявні розбіжності в написанні прізвища дружини заявника в правовстановлюючих документах надають підстави вважати, що при здійсненні оформлення державної реєстрація прав, здійсненої «Криворізьким бюро технічної інвентаризації» на імя [PERSON],було припущено помилку, і цей документ належить померлій 30 квітня 2013 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved