Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: факту того, що у договорі купівлі продажу нерухомого майна серії АВК № 196100 від 01.04.2000 року, згідно якого [PERSON] є власником 53/100 частин квартири № 9, що знаходиться у м. Білгород-Дністровський по вул.. Миру, 4, невірно вказано прізвище заявника «Бєлих» замість вірного «Білих», і вищезазначений договір купівлі продажу дійсно належить заявниці [PERSON]. Неправильне написання прізвища заявника стало їй перешкодою в здійсненні його права власності на нерухоме майно, в звязку з чим вона звертається до суду. Заявник в судове засідання не зявилася, згідно заяви підтримала вимоги та просила справу розглядати за її відсутністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання на зявився, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 квітня 2000 року між заявником та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу серії АВК № 196100, який посвідчено нотаріусом. На підставі договору заявник є власником 53/100 частин квартири № 9, що знаходиться у м. Білгород-Дністровський по вул.. Миру, 4. На даний час заявник має намір реалізувати нерухоме майно, яке належить їй згідно договору купівлі продажу. При зверненні до нотаріуса було виявлено, що в договорі купівлі продажу нотаріусом помилково було внесено прізвище заявника «Бєлих», замість вірного «Білих». Згідно п. 2 ст. 26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. За п. 2 ст. 27 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, державної влади, їхніх посадових осіб, не може обмежувати можливість фізичної особи не заборонені законом цивільні права та обовязки, крім випадків, коли таке обмеження передбачено Конституцією України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фату належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвище, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, встановивши факт, що в договорі купівлі продажу нерухомого майна серії АВК № 196100 від 01.04.2000 року, згідно якого [PERSON] є власником 53/100 частин квартири № 9, що знаходиться у м. Білгород-Дністровський по вул.. Миру, 4, невірно вказано прізвище заявника «Бєлих» замість вірного «Білих», і вищезазначений договір купівлі продажу дійсно належить заявниці [PERSON].

Outcome: approved