Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] по [ADDRESS] з 01 лютого 2008 року по [INFO] (день смерті). В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надаючи пояснення, посилалася на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що заявник проживала разом з [PERSON], яка померла [INFO], по [ADDRESS], починаючи з 01 лютого 2008 року і по день її смерті, здійснила її поховання та продовжує доглядати за спадковим майном, що залишилося після вказаного спадкодавця. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані заявником документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, [PERSON] померла [INFO], про що 27.10.2014 зроблено відповідний актовий запис № 38. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області від 26.06.2017 № 1057, [PERSON], [INFO], фактично проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] з 14.09.2006 року до дня смерті [INFO]. На день смерті з нею проживала [PERSON], [INFO]. Місцем відкриття спадщини є с. Лука Таращанського району Київської області. Дане підтверджується також показами допитаних в судовому засіданні свідків. За таких обставин, заявником доведено факт проживання однією сім'єю разом із [PERSON] до дня її смерті [INFO]. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. Приватним нотаріусом заявнику було роз'яснено можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю до дня його смерті. Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до дня його смерті, заявник позбавлений можливості прийняти спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України. Від встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті залежить виникнення у заявника права на спадщину згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту її проживання з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років надає їй право на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем четвертої черги, адже у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки і зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом (постанова № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO], однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1264, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved