Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою вказуючи, що 17.10.2016 року в смт. Олександрівка Марїнського району Донецької області помер її чоловік [PERSON], з яким вона постійно проживала за адресою: [INFO]. Просила встановити факт сумісного проживання з чоловіком [PERSON], померлим 17.10.2016 року, що їй необхідно для переоформлення пенсії. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заінтересованої особи: Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглянути без її участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03.02.1961 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після державної реєстрації шлюбу остання отримала прізвище «Дядик», актовий запис № 8 від 03.02.1961 року, вчинений Олександрівським бюро ЗАГС Марїнського району Сталінської області. З копії домової книги вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. 17.10.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Марїнським РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області, актовий запис №51 від 13.02.2017 року. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Cпособи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ст.16 ЦК України. Відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свободи та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявляючи вимогу про встановлення факту сумісного проживання, на думку суду, заявницею обрано не вірний спосіб захисту своїх прав, оскільки встановлення вказаного факту має місце щодо осіб, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі, або місце проживання яких не зареєстроване у встановленому законом порядку. З досліджених матеріалів справи вбачається протилежне: на момент смерті [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], крім того, їх місце проживання було зареєстроване за однією адресою. Таким чином суд приходить до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту сумісного проживання з [PERSON], померлим 17.10.2016 року, не ґрунтується на вимогах закону. Більш того, встановлення факту, про який просить заявниця, не створює для неї жодних юридичних наслідків та не впливає на виникнення, зміну або припинення будь-яких майнових або немайнових прав, чи обовязків. Посилаючись на необхідність встановлення факту для переоформлення та перерахунку пенсії, заявниця не надає суду жодних доказів щодо наявності перешкод у реалізації цього права, у звязку з чим суд приходить до переконання, що права заявниці не порушені, а отже не підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання з [PERSON] слід відмовити. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню заявниці не підлягають.

Outcome: dismissed