Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її спільного постійного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утримання зі своїм чоловіком [PERSON], посилаючись на те, що встановлення такого факту необхідно їй для призначення пенсії. Так, заявник вказує, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1975 року до [INFO] року, коли [PERSON] помер. Оскільки за життя чоловіка заявник постійно отримувала від нього допомогу та фактично перебувала на його утриманні, то після смерті чоловіка вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення їй пенсії, проте отримала відмову через відсутність в неї доказів спільного постійного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утримання зі своїм чоловіком [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила про її задоволення. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні просила в задоволенні заяви відмовити, оскільки в заявника відсутні докази, які б свідчили про звернення заявника до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення їй пенсії та відмови їй у цьому, а отже заявником не використано можливості досудового регулювання спору. Вислухавши пояснення заявника та представник зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1975 року до [INFO] року (а.с. 7). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 8). Оскільки за життя чоловіка заявник постійно отримувала від нього допомогу та фактично перебувала на його утриманні, то після смерті чоловіка вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення їй пенсії, проте отримала відмову через відсутність в неї доказів спільного постійного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утримання зі своїм чоловіком [PERSON]. Встановлено, що факт спільного проживання заявника та ведення спільного господарства підтверджується матеріалами справи (а.с.11-14), письмовими поясненнями сусідів заявника [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповіддю Солом'янського РУГУ МВС України на запит суду від 19.09.2014 року. Також з матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON], одержуючи значно менший розмір пенсійного забезпечення, фактично перебувала на утриманні та одержувала допомогу від померлого [PERSON], яка була постійним і основним джерелом засобі для існування. Із заперечень представника зацікавленої особи вбачається, що зацікавлена особа просить в задоволенні заяви відмовити, оскільки в заявника відсутні докази, які б свідчили про звернення заявника до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення їй пенсії та відмови їй у цьому, а отже заявником не використано можливості досудового регулювання спору, не заперечуючи при цьому фактичних обставин справи, а отже спір щодо таких в даному випадку відсутній. При цьому суд критично ставиться до таких пояснень представника зацікавленої особи, оскільки невикористання особою позасудового порядку вирішення спорів не може обмежувати право особи на звернення до суду. Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved