Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю і просить винести рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю, з березня 2004 року по [INFO], з [PERSON], яка померла [INFO] Вказала, що з березня 2004 року вона проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з [PERSON], яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS]. У них був єдиний сімейний бюджет, вона вела спільне господарство та здійснювала догляд за [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, вона здійснювала її поховання і в даний час продовжує проживати в її будинку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, родичів, які б являлись його спадкоємцями до третьої черги по закону немає. Звернулась з даною заявою до суду, для подальшого оформлення спадщини в якості спадкоємиці четвертої черги, як особа, що проживала з спадкодавцем однією сім'єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій свої вимоги підтримала, просить справу розглянути за своєї відсутності. Представник заінтересованої особи - Знам’янської Другої селищної ради Кіровоградської області - у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення вимог не заперечує, просить справу розглядати за відсутності їх представника. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], ритуальні послуги були оплачені заявником. [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт проживання заявника з померлою однією сім'єю. З довідки голови вуличного комітету Знам’янської Другої селищної ради вбачається, що [PERSON] з березня 2004 року по [INFO] проживала однією сім'єю з [PERSON] та доглядала її за місцем їх спільного проживання, організовувала поховання [PERSON]. Відповідь Знам’янської міської державної нотаріальної контори від 02.10.2014 року свідчить, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва ніхто не звертався. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого поряду їх встановлення. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 59 ч.2 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини після 01.01.2004 року застосовуються відповідні правила діючого Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Для одержання права на спадкування у четвертої черги спадкоємців необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю та 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав із спадкодавцем однією сім'єю. Ці дві вимоги закону виконано, оскільки заявник дійсно проживала з [PERSON] з березня 2004 року, вела спільне господарство, надавала допомогу, здійснювала догляд, мала спільний бюджет і цей факт суд вважає встановленим в судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Згідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким, чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, встановлення факту проживання однією сім'єю заявника і померлої [PERSON] породить для заявника правові наслідки, а саме дасть можливість отримати спадщину, оскільки в іншому порядку це неможливо. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ч.2 ст.3 СК України, ст.1258, ст.1259, ч.1 ст.1264 ЦК України,

Outcome: approved