Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 08.08.2008 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Протягом їх спільного життя між ними, як і в будь-якій іншій родині, виникали суперечки, однак вони не приводили до наміру розірвати їх шлюб. Однак, суперечки поступово перейшли на неприйнятний для них обох рівень. У зв'язку з виникненням у них протилежних позицій у спільному житті, вони поступово почали віддалятися один від одного, що і привело до втрати у них почуття любові. Відсутність почуття любові та взаємодопомоги перетворює шлюб на фікцію, яка не відповідає інтересам кожного з них, у зв'язку з чим звернулися до суду з даною заявою. На даний час сімейні відносини не підтримують. В судове засідання сторони не з'явилися, подали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2008 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved