Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Заявник просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 03.01.2002 року після смерті [PERSON], померлої 11 січня 1998 року та факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті [PERSON], померлого 03.01.2002 року, мотивуючи тим, що він не може довести дані факти, які йому необхідні для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не з»явився, але в заяві просив справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечення на заяву не надав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер 03.01.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №174977 ( а.с.9). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельні ділянки площею 2,0715 гектара, 0,5067 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824286500:03:000:0051, 1824286500:09:000:0148, що знаходяться на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №052653, ЖТ №052652, виданих 10 січня 2003 року Овруцьким відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження Овруцької райдержадміністрації №342 від 27.11.2002 року та на земельні ділянки площею 1,9803 гектара та 0,6193 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824286500:03:000:0016, 1824286500:09:000:0160, що знаходяться на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій 11 січня 1998 року [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №052583, ЖТ №052582, виданих 10 січня 2003 року Овруцьким відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження Овруцької райдержадміністрації №342 від 27.11.2002 року, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON]Л, який фактично спадщину прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер (а.с.4,6,10-13). Заявник є сином [PERSON], являється спадкоємцем за законом першої черги, і в установлений законом строк прийняв спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької ДНК. що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0347720 (а.с.5). Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні ділянки, у зв»язку тим, що [PERSON], не доведено факту прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] сином [PERSON] та [PERSON] після померлої жінки [PERSON] (а.с.17-18). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], а [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки були зареєстровані та проживали в [INFO], фактично вступили в управління та володіння всім спадковим майном, що підтверджується довідками виданими Комунальним підприємством «Гарне місто» від 14.02.2018 року №1253,1236 (а.с.16-17). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані заявником є достовірними і переконливими, а заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту прийняття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявником сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved