Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він народився 13 грудня 1987 року в м. Маріуполі Донецької області. Ним було втрачено паспорт громадянина України, що стало для нього підставою для звернення до Лівобережного РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, де йому відмовили у видачі паспорта громадянина України через відсутність доказів його належності до громадянства будь-якої держави. Натомість, він мешкав з 1991 по 2002 рік за адресою: м. Маріуполь, вул.. Нижні Лужини, потім був двічі засуджений та перебував у місцях позбавлення волі, а на теперішній час мешкає в м.Маріуполі за адресою: вул.Азовстальська, 90/29. Оскільки визнання вказаного факту необхідно для отримання ним паспорту громадянина України, просив встановити факт його постійного проживання на території України з моменту народження та станом на 24 серпня 1991 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не заявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та задоволення заяви. Представник Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що подана [PERSON] заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] народився 13 грудня 1987 року в м. Маріуполі Донецької області, актовий запис № 218 від 16 лютого 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Орджонікідзевським відділом РАЦС ММУЮ Донецької області 27.06.2014 року. Відповідно до довідки № 323 від 23.12.2016р., виданої директором [PERSON] ступенів № 17 м.Маріуполя, [PERSON] в період з 01.09.1994 по 12.09.2002 рік навчався в [PERSON] ступенів № 17 м.Маріуполя. Згідно свідоцтва серії ХА № 38975765 від 24.06.2010р., [PERSON] у 2010р. закінчив Первомайську вечірню (змінну) школу Первомайської міської ради Харківської області. З довідки про звільнення серії ХАР № 00345 вбачається, що [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 12.09.2005р. по 17.04.2012р. З довідки про звільнення серії ДОН № 01144 вбачається, що [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 08.06.2012р. по 17.03.2016р. Відповідно довідки № 78 від 28.03.2016р., виданої головою КСН «Жемчужний», [PERSON] фактично мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул..Азовстальська, 90/29. Мати заявника, [PERSON], померла 25.08.2010р. в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 484591, виданим Іллічівським відділом РАЦС ММУЮ Донецької області 26.08.2010р. Відповідно довідки № 643 від 25.11.2016р., виданої в.о. голови КСН «Правий беріг», мати [PERSON] [PERSON] мешкала за адресою: м.Маріуполь, вул..Нижні Лужини, 84а, з 1990 року по день смерті, яка настала 25.08.2010р. Згідно довідки № 209 від 04.04.2016р., виданої головою КСН «Правий беріг», [PERSON] мешкав за адресою: м.Маріуполь, вул..Нижні Лужини, 84а, з 1991 р. по 2002р., тобто разом з матірю. За ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 8 жовтня 1991 року) громадянами України є: 1) особи, які на момент набрання чинності цим Законом проживали в Україні, незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, освіти, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, які не є громадянами інших держав і які не заперечують проти набуття громадянства України; 2) особи, які працюють за державним направленням, проходять військову службу або навчаються за межами України, за умови, якщо вони народилися чи довели, що постійно проживали на її території, не перебувають у громадянстві інших держав і не пізніш як через рік після набрання чинності цим Законом виявили бажання стати громадянами України; 3) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 16 квітня 1997 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав; 3) особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 2004 року подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Згідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 18 січня 2001 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так судом за наслідком розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів судом встановлено, що заявник, [PERSON], який прагне підтвердити свою належність до громадянства України, народився на території України та постійно проживав на її території станом на 24 серпня 1991 року. При цьому відомостей, що заявник є громадянином іншої держави не було винайдено судом. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником було доведено факт того, що він, [PERSON], який народився 13 грудня 1987 року в м. Маріуполі Донецької області, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, на підставі чого заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved