Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №767681, виданого Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області 02 січня 2003 року, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 157, помилково виданого на ім`я « [PERSON] ». Зазначає, що вона є власником земельної ділянки площею 4,8600 га, у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження голови Лозівської районної державної адміністрації від 02 грудня 2020 року за № 538. 02 січня 2003 року їй Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області було видано державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 767681, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 157. В даний час при перегляді документів нею було виявлено розбіжності в написанні її по батькові у паспорті та державному акті, а саме: у її паспорті у графі «ПІБ» записано: « [PERSON] », а у державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 767681 записано з помилкою: « [PERSON] ». Таким чином, у правовстановлюючому документі - державному акті допущено помилку. Вказана помилка унеможливлює вчинення будь-яких дій щодо належного їй майна. На даний час вона не має можливості отримати Витяг про належну їй земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Зазначає, що в інших документах, виданих на моє ім`я, а саме паспорті, реєстраційному номері облікової картки платника податків, пенсійному посвідченні, свідоцтві про шлюб, трудовій книжці, довідці з місця реєстрації її прізвище, ім`я та по-батькові записано вірно « [PERSON] ». Вирішити дане питання у позасудовому порядку неможливо, оскільки п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, за № 43 від 04.05.1999р., яка втратила чинність 23.08.2013 року, було передбачено, що всі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до існуючого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку не передбачено. З набранням чинності з-01.01.2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-у та Порядку ведення державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу має для неї важливе юридичне значення, а саме можливість розпоряджатися належним їй майном. Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,8600 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка була передана заявнику у приватну власність на підставі розпорядження голови Лозівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 02 грудня 2002 року за № 538. 02 січня 2003 року заявнику Лозівською райдержадміністрацією Ради народних депутатів було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 767681, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 157. На даний час при перегляді документів заявником було виявлено розбіжності в написанні по батькові у паспорті та державному акті на право приватної власності на землю, а саме, у паспорті українською мовою у графі «ПІБ» записано « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », а у державному акті на право приватної власності на землю її по батькові українською мовою записано « [PERSON] ». В зв`язку з допущеною помилкою заявник позбавлена можливості вчинити будь-які дії щодо належного їй майна. В інших документах, виданих на ім`я заявника, а саме паспорті, реєстраційному номері облікової картки платника податків, пенсійному посвідченні, свідоцтві про шлюб, трудовій книжці, довідці з місця реєстрації її прізвище, ім`я та по-батькові записано вірно, як « [PERSON] ». Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу має для заявника важливе юридичне значення, а саме можливість розпоряджатися належним їй майном. З врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved