Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою 30.10.2017 року мотивуючи тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON], 1928 року народження, яка на день смерті була зареєстрована та проживала в с. Фастівка Білоцерківського району, і яка 09.01.1987 року склала заповіт. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,780 га, яка розташована на території Фастівської сільської ради. Вона, [PERSON] з 2010 року проживала разом з [PERSON], до дня її смерті, здійснила поховання покійної за свій рахунок. Ще за життя [PERSON] передала їй у власність належні їй житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1462 га, які розташовані по [ADDRESS], на підставі договорів довічного утримання посвідчених приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. від 04.11.2015 року та подарувала земельну ділянку площею 0,3415 га, яка розташована в с. Фастівка, Білоцерківського району. У вересні 2017 року вона подала заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки інших спадкоємців немає, але постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю доказу факту проживання з померлою, тому заявник просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на момент відкриття спадщини. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник заявника, адвокат за договором, Однорог Галина Павлівна, в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Фастівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника Фастівської сільської ради, заперечень до заяви не мають. Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON], 1928 року народження, що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 6). 09.01.1987 року секретарем Фастівської сільської ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області посвідчено заповіт [PERSON], відповідно до якого вона заповіла все належне їй майно [PERSON], що слідує з копії цього заповіту, який зареєстровано в реєстрі за № 1, та як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника та копії свідоцтва про шлюб від 06.11.1989 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7, 13, 31). Як вбачається з матеріалів справи, ще за життя [PERSON], 1928 року народження, передала у власність [PERSON], [INFO], належні їй на праві приватної власності житловий будинок площею 56,50 м2 та земельну ділянку площею 0,1462 га, які розташовані по [ADDRESS], на підставі договорів довічного утримання посвідчених приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. від 04.11.2015 року (а.с.10-11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,780 га, яка розташована на території Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 23.05.2001 року (а.с. 12). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2017 року, згідно витягів зі Спадкового реєстру № 49264713 та № 49264717 від 27.09.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, заповіт внесений до Спадкового реєстру, та є чинним, даний факт також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50544153 від 13.01.2018 року, та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], оскільки не надано достатніх доказів, що підтверджують факт прийняття спадщини, оскільки згідно довідки виданою виконкомом Фастівської сільської ради [PERSON] фактично проживала, але не була зареєстрована з померлою на день смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно довідки Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 06.09.2017 року № 144, померла [PERSON], 1928 року народження, проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, за цією адресою на день смерті спадкодавця фактично проживала [PERSON], [INFO], племінниця, без реєстрації. Свідки [PERSON], сусідка, та [PERSON], сільський голова Фастівської сільської ради, проживають в селі Фастівка, в суді дали покази, що заявник є племінницею померлої [PERSON] та вона дійсно проживала разом з нею в селі Фастівка до дня її смерті, адже вона була одинока, дітей не мала, заявник доглядала і лікувала її, а потім провела похорон за власні кошти, що також підтверджується довідкою Фастівської сільської ради від 11.11.2015 року № 244 (а.с.8), отже, зазначені докази узгоджуються з показами свідків. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO],разом із [PERSON], на час смерті [INFO], що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця згідно положень ст.1268 ЦК України. Встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті її тітки.

Outcome: approved