Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку ст.293 ЦПК України. В позові посилаються на те, що 21.09.2002 року між ними укладено шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Вказують, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2017 року через розбіжність в поглядах на життя і несумісність характерів. Вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Спору про поділ майна немає. Зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 26.05.2018 року. Просили розірвати між ними шлюб. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Заявники в судове засідання не з`явилися, спрямували на адресу суду заяви в яких просили розглянути справу у їх відсутність, вимоги заяви підтримують повністю та просять задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.294 ч.3 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ст.293 ч.3 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що заявники вимоги заяви підтримали в повному обсязі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити рішення та заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №1310, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). Від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с.5, 6). Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до п. 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (с), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору від 26.05.2018 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , сторони домовились про місце проживання спільних дітей та про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком (а.с.7). А також, сторони уклали нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя (а.с.9). Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дітей, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved