Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищезазначеною заявою мотивуючи тим, що 10.09.2005 року вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1268 від 10.09.2005 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Зазначають, що сімейне життя між ними не склалося в силу того, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, життя та побут, переконалися, що є зовсім різними людьми, що зумовило неможливість подальшого спільного проживання. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2014 року. Примирення неможливе. Посилаються на те, що на даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з червня 2014 року. Досягнуто згоди, що діти - сини [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, а батько буде брати участь у вихованні синів та до досягнення ними повноліття щомісячно надавати матеріальну допомогу для забезпечення їх життя. Майнових спорів між ними немає. У зв'язку з вищевикладеним звертаються з даною заявою до суду. Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить заяву задовольнити та розірвати шлюб,основною причиною розірвання шлюбу є порушення позивачем подружньої вірності,що зруйнувало їх сім'ю. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Заявник в судовому засіданні також підтримав заяву , просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява доведена та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1268 від 10 вересня 2005 року (а.с.9). [INFO] у заявників народився син, [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] (а.с.7-8). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.10), між сторонами 10.02.2015 року було укладено Договір про участь у вихованні дітей та сплату аліментів, відповідно до умов якого сторони домовились, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу постійно до повноліття, а саме до 18 років, проживатимуть з матір'ю [PERSON] та батько зобов'язався щомісячно до повноліття дітей сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. 00 коп. Частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхньогожиття братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, з червня 2014 року проживають окремо, бажання відновити стосунки відсутнє. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін тривалий час носить формальний характер, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved