Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 29 липня 1996 року, реєстраційний [NUMBER] на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог заявники зазначили, що 29 липня 1996 року оформлено свідоцтва про право власності на житло, яке видано Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. У зазначеному документі прізвище заявників вказано як «[PERSON] та [PERSON]». В паспортах громадянина України зазначено прізвище як [PERSON] та [PERSON] На час оформлення зазначеного свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1996 року заявники не звернули уваги на правильність написання прізвищ, так як мали паспорти СРСР, оформлених на російській мові. Наявність помилки у свідоцтві про право власності на житло перешкоджає заявникам скористатись своїм правом на розпорядження свого майна. У зв'язку з чим заявники звернулись до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу. Заявники, представник заявників в судове засідання не з'явились, просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином . Суд відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, які не з'явились учасників за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає що заява [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 липня 1996 року оформлено свідоцтва про право власності на житло, яке видано Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON]. У зазначеному документі прізвище заявників вказано як «[PERSON] та [PERSON]». В паспортах громадянина України зазначено прізвище як [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вищенаведені розбіжності у документах є очевидною опискою, яка не може бути належним чином виправлені без звернення до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло заявникам має для них юридичне значення ,оскільки вони позбавленні права на розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що заявниками було надано достатньо доказів, які вказують на факт належності їм свідоцтва про право власності на житло , що є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved