Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву мотивує тим , що вона є рідною дочкою свого покійного батька [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку заявниця хоче прийняти як спадкоємець за запповітом. При звернені до нотаріальної контори їй було відмовлено, так як не надано документу який підтверджує родинні відносини її з батьком. В свідоцтві про народження заявниці відсутній запис про її батька. Ця обставина ставить під сумнів її родинні відносини з [PERSON], вона не може отримати спадщину від нього, тому і звернулася з даним позовом до суду. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та пояснила, що з 1960 р. до 2004 р. вона жила разом з матір'ю та батьком. Батька вона доглядала до смерті, її дівоче прізвище [PERSON], в актових записах в РАЦС записане тільки ім'я батька - [PERSON]. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився про дату, час та місце судового розгляду був завчасно повідомлений. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Папужинці Тальнівського району Черкаської області. Згідно довідки №89 від 14.06.2018 року виданої виконкомом Папужинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області вказано, що в родині [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] в с. Шаулиха Тальнівського району Черкаської області, батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] одружилися 11.01.1986 року, прізвище після одруження дружини [PERSON] Відповідно до заповіту від 19.03.2013 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила що з заявницею родилися в одному селі Шаулиха Тальнівського району Черкаської області і підтвердила, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю разом із своєю дочкою [PERSON] Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що її мати є хресною мамою заявниці і що знає заявницю ще з дитинства, [PERSON] є батьком [PERSON] Вислухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства.

Outcome: approved