Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою про усиновлення, в обґрунтування якої зазначила про те, що Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпропетровську ради після ретельної перевірки всіх обставин та документів поставила її на облік кандидатів в усиновлювачі та визнали, що вона можу бути усиновлювачем дитини віком від 6 до 8 років. Дізнавшись, що в м. Покров Дніпропетровської області малолітній [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування і передано її тимчасово, до вирішення питання про подальше влаштування дитини, до сім'ї [PERSON], заявник вирішила її удочерити. У зв'язку з чим і звернулась до суду за місцем проживання малолітньої дитини з відповідно заявою про усиновлення. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній підстави, просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, але надали спільну заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності, з викладеними у заяві вимогами згодні. Представник Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Покровської міської ради - Тиква О.С. заяву [PERSON] просила задовольнити, оскільки це буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Інший представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23 вересня 2015 року малолітній дитині [PERSON], [INFO], уродженки м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, надано статус дитини позбавленої батьківського піклування за рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 277 від 23.09.2015 року. Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 2 від 15 вересня 2015 року малолітня дитина [PERSON], [INFO], була тимчасово, до вирішення питання про подальше влаштування дитини, влаштована до сім'ї [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпропетровську ради після ретельної перевірки всіх обставин та документів поставила заявника [PERSON] на облік кандидатів в усиновлювачі та визнала, що остання може бути усиновлювачем дитини віком від 6 до 8 років, що підтверджується відповідним висновком від 14 червня 2016 року за №1099/08-31-18. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради від 26.08.2016 року, орган опіки вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, удочеріння заявником [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], [INFO], позбавлена батьківських прав рішенням Орджонікідзевського міською суду Дніпропетровської області від 11.08.2015 року і не може бути стороною в розгляді заяви про усиновлення малолітньої дитини і згідно п. 4 ч 1 ст. 219 СК України, її згода не потрібна. Відомості про батька дитини в свідоцтві по народження дитини та в актовому записі у Книзі реєстрації народжень, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України зі слів колишньої матері. Хто є біологічним батьком дитини не відомо. Встановленим є те, що різниця у віці між заявником та дитиною становить 34 роки. Зі станом здоров'я дитини та наслідками усиновлення заявник ознайомлений. Спроможність заявника бути усиновлювачем підтверджена необхідними документами, передбаченими вимогами чинного законодавства України з питань усиновлення. Заявнику роз'яснено правові наслідки усиновлення. Заявник надала до суду всі необхідні документи щодо усиновлення, передбачені п. 9.1 «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 905, виходячи з яких вона є фізично та психічно здоровою, матеріально забезпеченою, до кримінальної чи будь-якої іншої відповідальності не притягувалась, батьківських прав не позбавлялась. Крім цього, встановлено, що заявник на даний час не одружена, своїх дітей не має, але має у приватній власності трикімнатну квартиру загальною площею 100 кв.м. і одна з кімнат вже приготовлена для дитини. Заявник працюю косметологом, має відповідну заробітну плату, яка є достатню для належного забезпечення інтересів малолітньої дитини. За положеннями ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлючем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до ст. 213 СК України переважне право перед іншими на усиновлення має громадян України, в сім'ї якого виховується дитина. Згідно спільної заяви клопотання [PERSON], та [PERSON], до сім'ї яких влаштована малолітня [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області №2 від 15 вересня 2015 року , останні не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] про усиновлення малолітньої [PERSON] За ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Таким чином враховуючи вік, стан здоров'я та матеріальне становище усиновлювача судом встановлено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved