Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд оголосити її маму [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - померлою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати заявниці [PERSON] [INFO]. зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У 1998 р. [PERSON] виїхала на роботу в Грецію та по даний час не повернулась. З моменту виїзду за кордон, заявник з матір'ю постійно підтримували телефонний зв'язок, цікавились станом справ та життям одне одного. Вони перебували з нею у хороших відносинах, і у будь-який момент мали можливість з нею поспілкуватись. Телефонний зв'язок з [PERSON] втрачено у 2002 році. Будь-які відомості про місце перебування [PERSON] за зареєстрованим у встановленому чинним законодавством України порядку місці її проживання станом на теперішній час невідомі. Зі змісту Акту обстеження житлово-побутових умов від «27» квітня 2017 р. та Довідки від 30.05.2018 р. за № 1402 вбачається, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] не проживає за цією адресою з 2002 р. по даний час. Для розшуку зниклої особи її близькі родичі звертались у відповідні засоби масової інформації. Крім того, в зв'язку зі зникненням матері, батько заявниці, [PERSON], [INFO], 10.05.2016 р. звернувся в Пустомитівський ВП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою. Відомості за даним фактом зареєстровано в ЄРДР №12016140270000944 від 11.05.2016 року та заведено ОРС категорії «Розшук» з метою встановлення місцезнаходження безвісти зниклої особи, що підтверджується відповідною про це Довідкою, виданою Путомитівським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.03.2018 р. за № 2920/42/01/10-18. Зазначений документ є підтвердженням факту безвісті зникнення [PERSON] та відсутності будь-яких відомостей про місцезнаходження цієї особи. Крім того, заявницею, скеровувались відповідні запити на отримання будь-якої інформації про зниклу особу, що стверджується запитами, поданими заявницею у Комунальний заклад «Пустомитівська центральна районна лікарня», Пустомитівську районну державну адміністрацію, Пустомитівський відділ поліції ГУНП у Львівській області, Зимноводівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області, Львівську дирекцію УДППЗ «Укрпошта» для отримання будь - яких відомостей з приводу того, чи зверталась до відповідних суб'єктів з будь-якими зверненнями (заявами, скаргами, тощо) [PERSON] протягом останніх трьох останніх років, що передують моменту отримання запиту, чи надходила до відповідної організації поштового зв'язку будь-яка кореспонденція від імені [PERSON], чи на її адресу. Жодних відомостей на запити отримано не було, [PERSON] нікуди не зверталася. Усі спроби отримати будь-які відомості з приводу зниклої особи, чи її місця знаходження залишились безрезультатними. Місцезнаходження зниклої особи не вдалося встановити ні заявниці, ні органам МВС України /Національної поліції України. Наведені і обставини засвідчують, що є всі підстави вважати, що матері заявниці - [PERSON] станом на теперішній час немає в живих. З урахуванням наведеного, за місцем постійного проживання [PERSON] відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом останніх трьох років, що передує моменту звернення до суду з цією заявою. Відсутність [PERSON] ускладнює можливій успадкування майна, яке станом на теперішній час належить їй на праві власності з метою подальшого повноцінного володіння, користування та розпорядження ним, а саме: земельною ділянкою, загальною площею 0, 0861 га, що знаходиться на території Зимноводівської сільської ради за адресою: [ADDRESS], а також жили будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] В судовому засідання заявник та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд оголосити [PERSON] померлою, оскільки з 2002 року немає жодних відомостей про її перебування, що дає підстави вважати що [PERSON] немає в живих. У судове засідання представник заінтересована особи Пустомитівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При вирішенні справи поклався на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON] суду пояснила, що з 1998 року перебувала із сестрою у Греції, де спілкувалися та бачилися час від часу. Востаннє бачила сестру у 2000 році на Україні, коли вони обоє повернулися з Греції. До 2001-2002 року сестра не давала ніякої про себе звістки. У якому місті у Греції була її сестра свідку не відомо як і іншим родичам [PERSON] Свідок [PERSON] - син заявниці суду пояснив, що востаннє бачив бабу у 1998 році, перед тим як вона виїхала за кордон. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON] - заявниці, що стверджується наявними в матеріалах справи копія и свідоцтва про народження серія [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. У відповідності до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У відповідності до абз. 3 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Заявник вказує, що її мати у 1998 році поїхала до Греції, виїхавши за кордон України на документах на іншу особу. Протягом двох років до 2000 року зв'язки із [PERSON] підтримувалися. У 2000 році її бачила свідок [PERSON] - її рідна сестра, яка також була у Греції, коли обоє вернулися на України. [PERSON] з 2002 року жодної звістки про маму заявниці немає. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON], оскільки такі суперечать поясненням заявниці, щодо часу перебування [PERSON] востаннє на Україні, разом з тим свідок [PERSON] - вказує, що востаннє бачив [PERSON] у 1998 році. Таким чином, заявник жодним чином до 2016 року не з'являється до відповідних державних та міжнародних уповноважених органів з метою встановлення місця перебування її матері. Згідно копії довідки від 27.08.2016 року № 9250/42/03/10-18 вбачається, що лише 10.05.2016 року в Пустомитівський ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] звернувся вперше до органів поліції із заявою щодо зникнення його дружини [PERSON], зв'язок із якою втрачено за його словами у 2002 році. Суд критично оцінює довідку Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.05.2018 року № 1402, оскільки у такій зазначено, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає за місцем реєстрації у с. Зимна Вода лише з 2002 року, що не узгоджується із покликаннями позивача та поясненнями свідка [PERSON] З наданих суду копій відповідей на запити [PERSON] Пустомитівської районної державної адміністрації, Пустомитівського відділу поліції, відділення поштового зв'язку м. Пустомити, Пустомитівської центральної районної лікарі, які датуються 2018 роком, вбачається, що [PERSON] у вказані ограни та установи за три роки до часу звернення [PERSON] із запитами, не зверталася. Окрім того, покликання заявника, що звернення у поліцію із запитами було безрезультатним, проте не представлено суду відповіді на запит, щодо перетину кордону [PERSON] та в який період. Не можуть вважатися належними доказами звернення заявника у телевізійну програму «Чекай мене», записи якого представлені суду, проте не були дослідженні в судовому засіданні, оскільки на цьому не наполягала заявник та її представник. Судом також не встановлено останнє відоме місце перебування [PERSON], оскільки зі слід заявниці та свідків їм не було відомо в якому місці у Греції перебуває [PERSON], хоч таке перебування тривало з їх слів значний час, а також заявником не представлено суду доказів звернення, щодо розшуку вказаної особи у цій країні. Критично оцінює суд і твердження щодо перетину кордону [PERSON] з підробленими документами, що унеможливило пошук [PERSON] за кордоном, разом з тим в справі не міститься жодних відомостей, щодо такого пошуку з 2002 по 2016 рік. Таким, чином, судом встановлено, що заявник звертається до суду із вимогою про оголошення особи [PERSON] померлою, проте, в обґрунтування не наводить обставин, підтверджених доказами, що підтверджують відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Враховуючи наведене, та те що, покликаючись на відсутність матері в останньому місці проживання, оскільки остання виїхала за кордон до Грецької Республіки, заявником не вчинено жодних заходів, щодо з'ясування місця проживання [PERSON] за кордоном з 2002 року по даний час, відсутність сукупності визначених цивільним законодавством обставин для оголошення особи померлою, а тому безпідставність вимоги, в задоволені заяви слід відмовити у повному обсязі. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України документально підтверджені понесені заявником судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed