Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в якій вказано, що [PERSON] вперше захворів на туберкульоз легень у 2011 році, був пролікований у ВОСТМО «Фтизіатрія», далі на амбулаторному етапі лікування не приймав. [PERSON] з дитинства страждає на легку розумову відсталість. У 2015 році у нього виявлено рецидив туберкульозу легень, хворий був направлений у ВОСТМО «Фтизіатрія», перебував на стаціонарному лікуванні протягом 20 днів і виписаний для продовження лікування амбулаторно за місцем проживання. Але хворий надав відмову від лікування у вересні 2015 року. Враховуючи результати від 23.09.2015 року, де отримана МБТ+ (1 колонія) та резистентність до даних препаратів першого ряду, хворого взято на облік як особу, яка має мультирезистентну форму туберкульозу та госпіталізовано у ВОСТМО «Фтизіатрія» з 06.05.2016 року по 13.05.2015 року в ЛВ №5, звідки хворий самостійно пішов. [PERSON] було повторно госпіталізовано у ВОСТМО «Фтизіатрія» ЛВ №5 з 29.08.2016 року по 12.09.2016 року, отримано 11 доз лікування, хворий повторно покинув стаціонар. Розпочати амбулаторне лікування неможливо через неприхильність хворого, у звязку з чим він представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих, що стало підставою для звернення до суду із заявою. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, вказала, що [PERSON], є небезпечним для всіх оточуючих, оскільки має відкриту форму туберкульозу та існує високий ризик зараження громадян з якими він вступає у контакт. [PERSON] ухиляється від проходження лікування. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив, вказав, що у нього відбулася розмова з [PERSON], та він повідомив його про наявність в провадженні суду заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Вказав, що [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви, оскільки він розуміє високу ступінь ризику поширення хвороби на яку він хворіє, а тому як і його довіритель [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, зважає на наступне. Згідно рішення у ВОСТМО «Фтизіатрія» №175 від 27.09.2017 року [PERSON] потребує стаціонарного лікування в у ВОСТМО «Фтизіатрія» (терміном 3 місяці), оскільки є бактеріовиділювачем, становить загрозу для суспільства відповідно Закону України «Про боротьбу з туберкульозом». Згідно ч.ч.1,3,5 ст.11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно ч. 2 ст.28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» - особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ч.1 ст.283 ЦПК України заява\~про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Відповідно ч.1 до ст.286 ЦПК України рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] примусовій госпіталізації до Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 відділення №4 для лікування заразної форми туберкульозу, оскільки [PERSON] хворіє заразною формою туберкульозу, представляє загрозу для суспільства та ухиляється від лікування.

Outcome: approved