Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою до зацікавленої особи, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], встановити опіку над ним та призначити її - [PERSON], його опікуном. В заяві посилається на те, що її син [PERSON] є особою з інвалідністю II групи з дитинства, страждає на психічне захворювання, у зв'язку з чим перебуває на обліку у лікаря психіатра. Він не міг і не може обслуговувати себе, купувати харчі, готувати їжу, оскільки це становить небезпеку його життю і здоров'ю, він не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, тому виникло питання про необхідність визнання його недієздатним та встановлення опіки над ним. Заявник [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала, просила визнати її сина недієздатним та призначити її опікуном над сином. Представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог в звязку з відсутністю підстав. Особа, щодо якої розглядається справа [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.4-14). Заявник з сином зареєстровані та мешкають у квартирі за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мкрн.4. [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2008 року (а.с.17-20). Син заявника [PERSON] є особою з інвалідністю II групи з дитинства, безстроково, може виконувати легкі підсобні роботи, що підтверджується довідкою Міжрайонної спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 639139 від 10.06.2013 року (а.с.16). Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 20.02.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання заявника [PERSON] про призначення по справі судово-психіатричної експертизи. \~Оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що психічний розлад [PERSON] істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, у суду відсутні підстави для визнання його недієздатним, а відтак і для встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed