Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту смерті, в якій зазначає, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] в м. Антрацит Луганської області. Поховання та реєстрацію смерті проводили в м. Антрацит Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Має відмову Тернівського відділу реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], місце смерті м. Антрацит Луганської області, яка померла [INFO]. Допустити негайне виконання рішення у справі. Звернути судове рішення до виконання. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити (а.с. 13). Представник заінтересованої особи - Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, але їх представник надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності їх представника та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 15, 18). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин справа розглянута без участі сторін. Перевіривши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Державна реєстрація смерті фізичної особи передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON], громадянин України, [INFO], постійно проживав за адресою: [ADDRESS], однак на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка № 1250001743 від 06.07.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та копія паспорта серії [NUMBER], виданий 30.09.1996 року Антрацитівським МВ УМВСУ в Луганській області, які містяться в матеріалах справи (а.с. 5, 6-7). З свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER], виданого 19.05.1961 року Б-Антрацитівським райЗАГС Луганської області, видно, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно з наданим заявником свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 21.09.2017 року відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, [PERSON], [INFO], померла [INFO], місце смерті м. Антрацит Луганської Народної Республіки (а.с. 9). Крім того, з лікарського свідоцтва про смерть № 353 від [INFO], виданого Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею Луганської Народної Республіки, видно, що [PERSON] померла [INFO], причина смерті - хронічна серцева недостатність ІІ Б-ІІІ при атеросклеротичному кардіосклерозі та ішемічна хвороба серця (а.с. 10). Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 79/14.25-143 від 26.09.2017 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON]. Відмова мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 8). Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Антрацит Луганської області віднесено до таких районів. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 21.09.2017 року відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки та лікарське свідоцтво про смерть № 353 від [INFO], видане Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею Луганської Народної Республіки, що встановлює факт смерті є недійсними і не створює правових наслідків. Натомість суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки він є громадянином України, його родинні відносини з померлою [PERSON] підтверджені копією свідоцтва про народження, документ про підтвердження факту її смерті є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті [PERSON]необхідно заявникові для отримання свідоцтва про смерть. Оскільки м. Антрацит Луганської області відноситься до районів проведення антитерористичної операції, то суд вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника. Відповідно до положень ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Outcome: approved