Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою в якій вказала, що вона народилась [INFO] Місцем народження є с.Атманай Якимівського району. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , 1941 року народження.. Також в неї є рідний брат [PERSON] , який мешкає в с.Атманай Якимівського району. За час життя батько заявниці [PERSON] , 1941 р оку народження. став власником права на земельну частку (пай), відповідно сертифікату ЗП №0208541 , виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради Якимівського району. Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] , мешкали за адресою [ADDRESS] , також були власниками зазначеної квартири. Заявниця [PERSON] до літа 2000 р., маючи державну реєстрацію в [ADDRESS] , мешкала по зазначеній адресі. Відстань між квартирами складала не більше 100 метрів. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я мами, за її пропозицією, заявниця переїхала мешкати до них в червні 2000 р., так як мама тяжко хворіла, та потребувала стороннього догляду. Мати заявниці - [PERSON] , 1939 року народжень померла в 2001 році. Після чого заявниця залишалась мешкати з батьком однією родиною, з веденням сумісного бюджету та побуту. 13 червня 2002 року батько заявниці посвідчив Заповіт, зареєстрований Атманайською сільською радою, та заповідав заявниці «своїй дочці [PERSON] », свою земельну ділянку відповідно Сертифікату ЗП №0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради. А брату [PERSON] в цьому Заповіті заповідав належну йому частину квартири в [ADDRESS] . [INFO] батько заявниці - [PERSON] , 1941 року народження помер, мешкаючи з заявницею. На той час заявниця проконсультувалась в Якимівській державній нотаріальній конторі щодо питань спадкування, де з`ясувалось що заявниця мешкаючи з батьком фактично успадкувала майно відповідно заповіту. В січні 2021 р. заявниця вирішила оформити спадкові права, для чого вирішила звернутися в нотаріальну контору, де з`ясувались невідповідності, а саме: - в свідоцтві про народження [PERSON] 1-ЖС 07644 виданому Давидівською сільською радою Якимівського району 21 січня 2008 року, актовий запис № 43 від 29 серпня 1970 року батьком значиться [PERSON] ; - сертифікат ЗП № 0208541 виданий Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, виписаний на [PERSON] ; - 13 червня 2002 року [PERSON] склав заповіт на доньку [PERSON] ; - в свідоцтві про смерть [NUMBER] від 14 серпня 2006 року виданим Атманайською сільською радою Якимівського району, на померлого батька значиться [PERSON] . Згідно Листа роз`яснення № 61 від 02 лютого 2021 року Приватного нотаріуса Мелітопольського нотаріального округу, заявниці при наявності описаних розбіжностей в документах, в судовому порядку повинна довести факт родинних стосунків з батьком, встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, так як реєстрація була за різними адресами, а також встановити факт належності правовстановлюючого документа Сертифіката її батькові. Згідно Довідки Мелітопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 244 від 2 лютого 2021 року, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, батьком заявниці [PERSON] , [INFO] , значиться [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вказаними обставинами, просить суд встановити юридичний факт, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживала разом с спадкодавцем [PERSON] на час смерті за адресою [ADDRESS] , та фактично прийняла спадщину за заповітом, яка належала померлому, а також встановити юридичний факт належності Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЗП № 0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11,77 умовних кадастрових гектарів, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради, який виписано на [PERSON] , померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши письмові докази надані заявницею в обґрунтування своїх вимог, суд, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 14 серпня 2006 року, виданого виконкомом Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 10). Факт родинних відносин між заявницею і померлим [PERSON] підтверджується копією листа щодо надання інформації № 244/21.24-137, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Дніпро) від 02 лютого 2021 року в якому зазначено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження №43 від 29 серпня 1970 року складеного виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області відносно [PERSON] [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Під час життя [PERSON] склав заповіт зареєстрований Атманайською сільською радою, та в якому заповідав заявниці «своїй дочці [PERSON] », свою земельну ділянку відповідно Сертифікату ЗП №0208541, виданого Якимівською районною державною адміністрацією 01 вересня 1999 року, на підставі Рішення № 455 від 21 серпня 1999 року, на земельну ділянку, розміром 11.77 умовних кадастрових гектар, розташовану в ВАТ «Атманай» Атманайської сільської ради. (а.с. 9). Заявниця є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем за законом першої черги, як дочка померлого. Заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 193 від 29 січня 2021 року виданою Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області (а.с. 11). Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як наголошується у\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є спадкоємцем за законом та заповітом після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищій спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку: «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України по справі № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Отже, всі наявні докази свідчать про те, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] та дійсно постійно проживала з спадкодавцем\~ [PERSON] на час відкриття спадщини, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved