Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання померлим його батька [PERSON] . Вимоги мотивував тим, що 07.09.2016р. його батько [PERSON] пішов з дому і до теперішнього часу не повернувся. Заходи з його розшуку результатів не принесли. 09.09.2016 р. Волноваським ВП ГУНП в Донецькій області відкрито кримінальне провадження №120160506300001243 за фактом безвісно зниклого. 14.03.2018р. рішенням Волноваського районного суду [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Посилаючись на те, що з часу зникнення минуло більше трьох років, наразі заявник має намір оформити на себе майно, яке належить батькові, тому просив визнати його померлим. У судовому засіданні заявник на задоволенні заявлених вимог наполягав з підстав, визначених у заяві. Пояснив суду, що до [INFO] року проживав разом із батьком в [ADDRESS] . Після зникнення батька будь-який зв`язок із ним припинився Заходи щодо встановлення його місцезнаходження позитивних результатів не принесли. Представник заінтересованої особа, Волноваського об`єднане управління Пенсійного фонду України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 26.12.2019 року ухвалою Волноваського районного суду провадження у справі відкрито. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком заявника [PERSON] 09 вересня 2016 року на підставі заяви [PERSON] про те, що її батько [PERSON] 07.09.2016р. вийшов з дому та до теперішнього часу не повернувся, місцезнаходження його невідоме, зареєстроване кримінальне провадження №12016050630001243 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.7). Згідно інформації Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області наразі місцезнаходження [PERSON] не встановлено, заходи щодо його розшуку позитивних результатів не принесли. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14.03.2018 року заяву заступника задоволено заяву [PERSON] та визнано безвісно відсутнім його батька [PERSON] (а.с.10). Заявник зазначає, що до сьогоднішнього часу місце знаходження батька не відоме. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що доводиться сусідкою сім`ї [PERSON]. [PERSON] на початку вересня 2016 року пішов з дому та більше не повернувся. Зазначила, що з 1971 року особисто знайома з [PERSON] , він мав проблеми зі здоров`ям, інколи уходив з будинку та блукав, забував дорогу. Члени сім`ї йому клали у кармани записки з його прізвищем, номером телефону, адресою проживання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала аналогічні покази та вказала, що [PERSON] інколи ніби втрачав пам`ять та не міг знайти дорогу додому, блукав містом. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення спадщини на частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (а.с.8,9), невиплачену пенсію. Наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Частина 3 ст. 46 ЦК: фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Підсумовуючи вищевикладене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved