Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 21.09.2007 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та, та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. Подружжя намагалося зберегти сім'ю, але і народження сина та доньки не допомогло це зробити. Подружжя переконалося, що є зовсім різними людьми і тому у своїх інтересах та інтересах дітей вирішили розірвати шлюб. Мешкають окремо приблизно рік, спільного побуту не ведуть. Подружжя досягло письмової угоди про те, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом із батьком, а їх мати постійно буде брати участь у їх вихованні, про що укладено договір між батьками щодо догляду, матеріального забезпечення та визначення місця проживання дитини від 08.09.2016 року. В судове засідання заявники не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21.09.2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №687. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис 949. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народилася 27 липня 2012 року, актовий запис 2638. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. У відповідності по ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Подружжя дійшло згоди про те, що місцем проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними вісімнадцяти років є місце проживання батька за адресою [ADDRESS]. Сторони домовились, що на батька покладаються всі обов'язки з догляду та повне матеріальне забезпечення дітей; на мати покладаються обов'язки сприяти батьку у догляді за дітьми, піклуватися про здоров'я та проведення дозвілля дітей, брати участь у вихованні дітей, забезпечити їм достатній рівень освіти, а також спільно організовувати та проводити святкування днів народжень дітей та інших свят. Цей факт підтверджується договором між батьками щодо догляду, матеріального забезпечення та визначення місця проживання дитини, укладеного 08.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Черкашиною Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №494. У відповідності до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та суперечить інтересам їхніх дітей, а тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його особистих немайнових прав.

Outcome: approved