Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-07-28-2/0003 84, виданого 11 грудня 1994 року Нижньовербізькою сільською Радою народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області, для ведення садівництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 253 на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги обґрунтував тим, що під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку, а саме, написанні його по батькові замість правильно « [PERSON] » написано « [PERSON] ». На підставі вищезазначеного державного акту було виготовлено технічну документацію та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці 2623284800:02:001:035, що підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-2608499242019.Про вищезазначену помилку заявнику стало відомо коли отримав відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49441403 від 31 жовтня 2019 року. В судове засідання заявник подав заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи встановлені чинним процесуальним законом строки розгляду даної категорії справ, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] являється власником земельної ділянки, загальною плошею 0,0617 га, що розташована в Івано -Франківській області, Коломийського району, село Нижній Вербіж , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.10.2019 року (а.с. 6). Вищезазначена земельна ділянка надана заявнику на підставі рішення № 11 Нижньо- Вербізької сільської Ради народник депутатів від 28.12.1993 року, на підставі якого було виготовлено Державний акт на право приватної власності па землю, серія ІФ-07-28-2/000384 від 11 грудня 1994 року (а.с. 5). Однак під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку, а саме, написанні заявника по батькові замість правильно « [PERSON] » написано « [PERSON] ». На підставі вищезазначеного державного акту було виготовлено технічну документацію та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці 2623284800:02:001:035, що підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-2608499242019. Про вищезазначену помилку заявник дізнався тільки коли отримав відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49441403 від 31 жовтня 2019 року (а.с. 9). У свідоцтві про народження, виданому село Пістинь Косівського району Івано- Франківської області від 16 грудня 1998 року, серія [NUMBER] , по батькові заявника зазначене « [PERSON] » (а.с. 10). В паспорт серія [NUMBER] виданому Коломийським МВ УМВС в Івано-Франківській області по батькові заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.4). Також правильність написання його по батькові « [PERSON] » підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , а також водійським посвідченням, серія [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилки, які не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на прийняття спадщини. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, відтак заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved