Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Заявник звернулась з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона та її мати - [PERSON] проживали разом з 03 березня 2009 року у індивідуальному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] її мати померла, а після її смерті відкрилась спадщина, що складається з будинку [ADDRESS]. У першу чергу на прийняття спадщини входить її брат [PERSON] та вона, однак брат відмовився від прийняття спадщини. Зазначає, що з 03 березня 2009 року і аж до самої смерті матері, враховуючи її стан здоров'я, вона проживала разом із нею у вказаному вище житловому будинку, проте, з огляду на певну сукупність об'єктивних причин, вона не зареєструвала своє місце проживання та пропустила шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з чим, приватний нотаріус [PERSON] відмовила їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини, про що винесла відповідну постанову від 04 вересня 2013 року. Тому, просить суд встановити факт постійного її проживання разом із спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню У судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що [INFO] у м. Слов'янськ Донецької області померла [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 25 лютого 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, як складається з будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та заявниця [PERSON]. Спорідненість між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] підтверджується наданими заявницею копіями Свідоцтва про народження [PERSON] серїі [NUMBER], виданого повторно 06 серпня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 8) та Свідоцтва про шлюбу між [PERSON] і [PERSON], серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 9). Спадкоємець [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] на користь її доньки спадкоємиці першої черги - [PERSON], про що склав відповідну нотаріально завірену заяву (а.с. 13). Як вбачається з акту № 506, складеного 13 грудня 2013 року керівником комітету мікрорайону «Черевківка» м. Слов'янська, [PERSON] доглядала за сусідкою [PERSON] з 1990 року по день смерті останньої - [INFO]. Крім того, згідно наведеного акту [PERSON] постійно проживала з померлою, вела спільне господарство (а.с. 7). Вказані обставини також підтверджені поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], наданими ними у судовому засіданні, та які є сусідами заявниці [PERSON] та спадкодавця [PERSON] Після смерті [PERSON] залишалось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 27 листопада 2013 року заявниця звернулась до приватного нотаріусу Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із відповідною заявою. Однак, своєю постановою від 29 листопада 2013 року нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з пропуском останньою строку для прийняття спадщини (а.с. 10). Крім того, приватним нотаріусом [PERSON] рекомендовано заявниці звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт сумісного проживання заявниці зі спадкодавцем підтверджується у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. У відповідності до п. 23 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки.

Outcome: approved