Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить суд, з урахуванням уточнених вимог, встановити факт, що його батьком є [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначив, що у свідоцтві про народження заявника в графі «батько» відсутній запис. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка з поміж всього іншого складається з земельного паю КСП «Полісся» [ADDRESS], розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: шляхом постійного проживання з покійним, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отримував кошти за землю. Нотаріус повідомив заявнику, що видати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини з спадкодавцем. Заявник у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить суд провести розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити (а.с.39-40). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутність (а.с.53). Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження (видане повторно) від 05.04.2019 Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - , мати - [PERSON] (а.с.5). Мати заявника [PERSON] померла [INFO] у віці 62 років у с. Липки Попільнянського району Житомирської області (а.с.42). [INFO] помер [PERSON] у віці 67 років у [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 05.06.1996 серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до довідки від 20.05.2019 за № 166 виданої Чайківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, померлий [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім померлого в цьому жилому будинку на день його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті разом із ним постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] син, [PERSON] невістка, [PERSON] онука, [PERSON] онук. Крім вищеперерахованих ніхто більше не проживав і не був зареєстрованим разом із померлим на день його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті (а.с.7). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЖТ № 0184879, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся» розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.8). Згідно по господарської книжки № 2 за 1996-2000 роки, господарство № 129, [PERSON] , який помер [INFO] , являється батьком [PERSON] (а.с.9,10). На запит суду від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшла відповідь, згідно якої ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався. Спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (а.с.21). 01.06.2020 від Попільнянського районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла копія актового запису про народження [PERSON] , № 6 від 11.05.1968, складеного виконавчим комітетом Липківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, з якого вбачається, що відомості відносно батька відсутні, заявником є [PERSON] (а.с.22,23). На запит суду від Радомишльського районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшли відповіді, згідно яких: перевіркою проведеною в архіві відділу виявлено актовий запис стосовно [PERSON] , хоча не впевнені що це та сама особа стосовно якої зроблено запит; актового запису про шлюб/розірвання шлюбу стосовно [PERSON] по відділу не виявлено (а.с.48,50). Із витягів із погосподарських книг, виданих Липківською сільською радою Попільнянського району Житомирської обл., встановлено, що по особистому рахунку № [NUMBER] , головою домогосподарства за період з 1967 по 1970 роки, з 1971 по 1973 роки, з 1974 по 1976 роки, з 1977 по 1979 роки є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - дружина, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] (а.с.55-58). З письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO], проживав разом з своєю дружиною [PERSON] , [INFO], в [ADDRESS]., за час їх спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла в [INFO], після чого [PERSON] разом з сином виїхали в Радомишльський р-н Житомирської обл. (а.с.59,60). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01.10.1968, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У статті 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29.12.1969 № 2476-VII, передбачено, що Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу. Згідно статті 6 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01.10.1968. Відповідно до частини першої статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб тасім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Тлумачення вказаних норм свідчить, що: 1) правила частин другої та третьої статті 53 КЗпШС застосовуються для встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюб у відношенні дітей, що народилися після 01.10.1968; 2) у відношенні дітей, які народилися до 01.10.968 умови встановлення факту визнання батьківства передбачалися частиною першою статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». У разі смерті особи, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку за наявності таких умов: (а) перебування дитини на утриманні такої особи; (б) визнання особою себе батьком дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні по суті висновки зроблені у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 570/2797/13-ц (провадження № 61-5970св18) та в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року в справі № 183/3834/15-ц (провадження № 61-28689св18). У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги». В ході судового розгляду справи підтверджено, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] в с. Липки Попільнянського району Житомирської області в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство і [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] , батьком якої визнавав себе [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] та [PERSON] продовжували спільно проживати та виховувати дитину [PERSON] . Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи те, що від встановлення судом факту визнання [PERSON] батьківства відносно дитини, залежить реалізація заявником свого права на спадкування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника, як обґрунтованих та доведених належним чином. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved