overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив продовжити [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Легка розумова відсталість, дебільність легкого ступеню, з вираженими емоційно-вольовими порушеннями за змішаним типом», тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судове засідання представник заявника не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Лікар Баутіна Ю.О. у судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Законний представник у судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій не заперечує проти застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 2013 року з діагнозом «Легка розумова відсталість, дебільність легкого ступеню, з вираженими емоційно-вольовими порушеннями за змішаним типом», у зв`язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку лікарської комісії щодо особи з тяжким психічним розладом від 27.09.2019 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на легку розумову відсталість, дебільність легкого ступеню, з вираженими емоційно-вольовими порушеннями за змішаним типом. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою в якій просив продовжити [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Пропфшизофрения, шубообразна, афективно - параноїдний тип приступу», тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Заінтересована особа проти задоволення заяви не запресувала. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2000 р. перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом «Пропфшизофрения», у зв'язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 21.10.2016 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «Пропфшизофрения, шубообразна, афективно - параноїдний тип приступу». Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив продовжити [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно - параноїдний тип нападу», тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судове засідання представник заявника не зявився, справу просив розглядати з його відсутності, підтримав у повному обсязі. Законний представник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши законного представника, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 2000 року з діагнозом «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно - параноїдний тип нападу», у звязку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 07.08.2018 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на пропфшизофренію, шубообразну, афективно - параноїдний тип нападу. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив продовжити [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно - параноїдний тип нападу», тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судове засідання представник заявника та лікар не з`явилися, справу просили розглядати за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, про що надали письмові заяви. Законний представник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, про що надала письмову заяву. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, знаходиться на стаціонарному лікуванні. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 2000 року з діагнозом «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно - параноїдний тип нападу», у зв`язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 15.03.2019 р. вбачається, [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на пропфшизофренію, шубообразну, афективно - параноїдний тип нападу. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Заявник\~ звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив продовжити [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу,\~ посилаючись на те,\~ що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Шизофренія, шубообразна, шизоафективна, афективно-бредовий тип приступу, психопатоподібний тип дефекту», тому за своїм психічним станом\~ потребує\~ примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Представник заявника в судове засідання не зявилась, надала суду за заявув якій справу просила розглядати за її відсутності, заяву просила задовольнити. Законний представник та хвора у судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили. Прокурор\~ проти задоволення заяви не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом\~ «Шизофренія, шубообразна, шизоафективна, афективно-бредовий тип приступу, психопатоподібний тип дефекту», у звязку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.\~\~\~\~ Відповідно до ст.12 Закону України „ Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 07.05.2015 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на шизофренію, шубообразну, шизоафективну, афективно-бредового типу приступу, психопатоподібного типу дефекту.\~\~\~ Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із відповідною заявою, яка мотивована тим, що 19 липня 2001 року ним укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий номер 5175. Договір зареєстровано в БТІ. На сьогодення заявник має намір продати вказану квартиру, однак не може укласти правочин, оскільки у договорі купівлі-продажу та паспорті написання прізвища різниться. Помилка при написанні прізвища перешкоджає позивачеві у здійсненні його прав. Вказані вище обставини стали підставою для зверненням із відповідною заявою. Заявник у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Представник заявника надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник зацікавленої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що між заявником та [PERSON] 19.07.2001 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 5175 (а.с.4-5) У договорі прізвище заявника вказано як «[PERSON]», тоді як у паспорті прізвище заявника вказане як «[PERSON]» (а.с.9) Вказані обставини позбавляють заявника можливості розпоряджатися своїм майном. Факт належності договору купівлі-продажу заявнику підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Повний текст рішення складено 25 лютого 2014 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із відповідною заявою, яка мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS].Син заявника є єдиним спадкоємцем за заповітом. На момент оформлення спадщини син заявника не мав паспорту, відповідно до картки платника податків прізвище сина заявника зазначено як «[PERSON]», а тому свідоцтва про право на спадщину оформлено на «[PERSON]». У паспортному докуметі, що син заявника отримав після оформлення спадщини, прізвище записано як «[PERSON]», що позбавляє можливості зареєструвати право власності у реєстрі. Вказані вище обставини стали підставою для зверненням із відповідним позовом. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Представник зацікавленої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7) За життя померла склала заповіт на ім'я [PERSON] (а.с.8) 03 вересня 2010 року постановою нотаріусу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із різним написанням прізвищ (а.с.9) Факт родинних відносин встановлено судом (а.с.10) 27 липня 2011 року [PERSON] отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. Прізвище спадкоємця зазначено як «[PERSON]» відповідно до картки платника податків. 06 вересня 2013 року [PERSON] отримано паспорт (а.с.19), де прізвище зазначено як «[PERSON]». Різночитання прізвища у свідоцтвах на право на спадщину за заповітом та у паспорті позбавляють [PERSON] зареєструвати право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку (а.с .17) Факт належності свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту. Повний текст рішення складено 18 лютого 2014 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та пояснив, що він познайомився в червня 2012 року з [PERSON], [INFO] На початку 2013 року вона переїхала до нього для сумісного проживання. і вони проживали разом без реєстрації шлюбу. [INFO] року в них народилась дитина [PERSON] Але він не був зазначений як батько в книзі реєстрації народжень та у свідоцтві про народження дитини. [INFO] року в них народилась друга дитина - [PERSON] І він також з невідомих йому причин не був вказаний батьком. Він наполягав на відповідній реєстрації його як батька. але [PERSON] померла і виконати таку реєстрацію тепер неможливо. Просить встановити факт, що він є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи не заперечила проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З ч. 2 ст.128 СК України вбачається, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що батьком зазначений [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що батьком зазначений [PERSON]. Зі свідоцтвом про смерть від 07.08.2017 року серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Свідок [PERSON] суду показала, що заявник є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні покази. Наявна довідка про склад сім'ї, за якою вбачається, що [PERSON] проживає разом з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим встановити факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], так як вказаний факт підтверджений свідченнями свідків, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. В судове засіданні повторно не з`явився відповідач, за адресою своєї реєстрації не проживає, про що свідчить наявний у справі поштовий конверт. Представник позивача подала заяву про проведення судового засідання у свою відсутність, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.06.2020 року постановлено розгляд даної справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Позивачці на праві власності належить частка у житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований у даному будинку, однак не проживає у ньому у теперішній час з 2010 року. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 2010 року. Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останньої підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.10.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. В судове засіданні повторно не з`явився відповідач, за адресою своєї реєстрації не проживає, про що свідчить наявний у справі поштовий конверт. Представник позивача подала заяву про проведення судового засідання у свою відсутність, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.01.2020 року постановлено розгляд даної справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Позивачці на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований у даному будинку, однак не проживає у ньому у теперішній час з 2001 року. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 2001 року. Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останньої підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом. Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2019 року позов Свободненськї сільської ради Волноваського району Донецької області до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі задоволено. 21.01.2020 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 31.01.2020 року скасовано заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 15.08.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 24.09.2020 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про залишення позовної заяви Свободненськї сільської ради Волноваського району Донецької області до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі без розгляду. Представник позивача та відповідач у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду належить задоволити, з наступних підстав. Пунктом 5 ч.1 ст.257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. З огляду на те, що подана заява представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду не порушуватиме законних прав та інтересів Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області, відтак суд дійшов висновку, що позовну заяву Свободненськї сільської ради Волноваського району Донецької області до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платінеобхідно залишити без розгляду. Суд зазначає, що особа, позовна заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Outcome: approved