Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою та просила визнати свого сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним. В обґрунтування заяви посилалася на те, що її син, [PERSON] , [INFO] , з дитинства страждає на психічне захворювання. Дитина неодноразово лікувалася у психіатричному закладі, однак стан його психічного здоров`я не поліпшується, а з часом лише погіршується. З 18.03.2014 року [PERSON] визнано дитиною з інвалідністю. Зазначила, що внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатний самостійно себе обслуговувати, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 12.01.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою суду від 08.02.2021 року призначено у справі амбулаторну судово - психіатричну експертизу. 23.04.2021 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 183 від 13.04.2021 року. 12.05.2021 ухвалою суду було поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 28.05.2021 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Томенко Я.В. підтримала заяву та просила її задовольнити. Лікар-психіатр Шейніна Т.Л. в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу в її відсутність, при прийнятті рішення просила вважати пріоритетним висновок судово-психіатричної експертизи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю з дитинства (а. с. 13). Відповідно до висновку № 183 судово-психіатричного експерта КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 13.04.2021 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. На теперішній час [PERSON] відповідно до свого психічного стану нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 58-60). Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому має бути визнаний судом недієздатним. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок держави, як передбачено ч. 2 ст. 299 ЦПК України.

Outcome: approved