Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 16.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №58. В обґрунтування заяви посилається на те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, тому у них виникали конфлікти, у зв'язку з чим тривалий час не спілкуються, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, шлюб між ними носить формальний характер. Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою заперечує проти розірвання шлюбу, просить надати строк на примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.04.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №58. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно вироку Костопілського районного суду Рівненської області від 23.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, стали чужими людьми, мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, на даний час [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved