Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою до заінтересованої особи про розірвання шлюбу із засудженим до позбавлення волі, в якій зазначає, що вона 28.04.2015 року з [PERSON] зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що шлюбні стосунки з [PERSON] припинені, у зв`язку з втратою взаємних почуттів. Також, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 р. [PERSON] , [INFO] , засуджено до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Заявник зазначає, що збереження їх з [PERSON] сім`ї є неможливим та просто недоцільним. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд розірвати шлюб, укладений 28.04.2015 р. між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , понесений нею судовий збір залишити за нею, справу розглядати без її участі, строк на примирення не надавати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у заяві про розірвання шлюбу із засудженим до позбавлення волі просила розглядати справу без її участі, строк на примирення не надавати (а.с. 3-5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі, однак згідно з листом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 р. № 194/2/20/1309/2020 про вручення засудженому документів по справі, начальником Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» Міністерства юстиції України отримано від засудженого письмову заяву, яка надіслана на адресу суду, з якої видно, що засуджений [PERSON] просить цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю (а.с. 28-30). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, оцінівши докази у їх сукупності, встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 07 (а.с. 8, 31). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 14.09.2018 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, згідно з вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 р. [PERSON] засуджено до 5 років 3 місяців позбавлення волі (а.с. 10-11), який на даний час відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» Міністерства юстиції України, про що свідчать матеріали справи (а.с. 12, 28). При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як заявник скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити заявнику прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved