Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, що має дітей. В заяві посилаються на те, що 04.06.2011 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції між ними було зареєстровано шлюб. За час проживання у шлюбі в них народилась дитина [PERSON], [INFO] Зазначають, що на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини, разом не проживають і досягли згоди розірвати шлюб. Вказують, що вони намагалися всіма силами зберегти сім'ю, але і народження доньки не допомогло це зробити. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах і в інтересах їхньої дитини вирішили розірвати шлюб. Вони досягли згоди, що їхня донька [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати разом із матір'ю - [PERSON], а батько [PERSON] постійно братиме участь у вихованні дитини та до досягнення нею повноліття, щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов її життя, про що склали відповідний договір №2489 від 26.07.2016 р. Просять розірвати шлюб зареєстрований 04.06.2011р. року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 638. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву, надавши аналогічні пояснення заяві та просили шлюбу між ними розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №638, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). За час проживання у шлюбі в заявників [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (копія свідоцтва на а.с.5). Відповідно до ст. 109 СК України визначає право подружжя, що має дітей звернутись із спільною заявою про розірванню шлюбу. Особливістю цієї категорії справ є те, що вимогою, яка ставиться заявниками перед судом, є вимога про розірвання шлюбу. Подружжя вирішило за взаємною згодою, що їх шлюбні відносини припинилися, а тому суд не може примусити їх збе\-регти сім'ю. Отже, при взаємній згоді на розірвання шлюбу подружжя зві\-льняється від викладення тих обставин, які призвели до прийняття такого рішення, вони не повинні викладати причини та мотиви розі\-рвання шлюбу, доводити у суді припинення між ними шлюбних від\-носин. Згідно з ч. 1 ст. 109 СК України, до заяви про розірвання шлюбу повинен бути доданий письмовий договір подружжя про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ч. 2 ст. 109 СК України, договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до нотаріально посвідченого договору від №2489 від 26.07.2016 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON], вони досягли згоди, що їхня донька [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати разом із матір'ю - [PERSON], а батько [PERSON] постійно братиме участь у вихованні дитини та до досягнення нею повноліття, щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов її життя.(копія договору на а.с.6). Таким чином, зібрані та досліджені у справі докази та їх належна оцінка, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, що має дітей підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved