Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй архівних довідок №№143/01-19 від 29.08.2019, 01-17/1549, 01-17/1550, № 01-17/1551 та 01-17/1552 від 25.10.2019, копії трудової книжки та трудової книжки серії [NUMBER] від 05.07.1990. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до районного відділу пенсійного фонду щодо можливості врахування архівної довідки за вих. №143/01-19 від 29.08.2019, виданої Новопсковською районною державною адміністрацією, архівних довідок за вих. №№01-17/1549, 01-17/1550, № 01-17/1551 та 01-17/1552 від 25.10.2019, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району», копії трудової книжки та трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] від 05.07.1990 при призначені пенсії за віком, але їй було відмовлено з посиланням на те, що в її анкетних даних є скорочення та помилки в написанні ім`я та по-батькові російською мовою. Тому заявник змушена звернутися до суду для встановлення факту належності їй зазначених архівних довідок та трудових книжок, оскільки виправити вищевказані помилки в позасудовому порядку неможливо. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію за віком. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 20.11.2020. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник в заяві просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надала заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 27.08.2004, заявник - [PERSON] , російською мовою - « [PERSON] », [INFO] , уродженка с.Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявник збирає документи для звернення до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для отримання пенсійних виплат за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але у зв`язку з тим, що в архівній довідці за вих. №143/01-19 від 29.08.2019, виданій Новопсковською районною державною адміністрацією, архівних довідках, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» за вих. №№ 01-17/1549, 01-17/1550, № 01-17/1551 та 01-17/1552 від 25.10.2019, в копії трудової книжки та трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.07.1990 її анкетні дані з помилками - « [PERSON] » або « [PERSON] » (російською мовою), та є скорочення в її анкетних даних, вона не може довести, що вищезазначені правовстановлюючі документи належать їй, у зв`язку з чим позбавлена можливості оформити пенсію. Той факт, що вищезазначені архівна довідка за вих. №143/01-19 від 29.08.2019, видана Новопсковською районною державною адміністрацією, архівні довідки, видані Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» за вих. №№01-17/1549, 01-17/1550, № 01-17/1551 та 01-17/1552 від 25.10.2019, та трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] , видана колгоспом ім. Чапаєва 05.07.1990, дійсно належать заявнику підтверджується паспортом заявника серії [NUMBER] , виданим Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 27.08.2004; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Талівською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області 19.08.1989; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 19.11.1998, трудовою книжкою серії [NUMBER] від 22.10.2008, згідно з якими прізвище, ім`я та по-батькові заявника « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] »; формою ОК-5, довідкою СП «Айдар-Ан-М`ясо» за вих. №141-ОК від 24.10.2019, відомості в яких узгоджуються з відомостями, зазначеними в трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] від 05.07.1990. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення факту належності вищезазначених архівних довідок та трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] від 05.07.1990 [PERSON] має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат за віком. Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належать архівна довідка за вих. №143/01-19 від 29.08.2019, видана Новопсковською районною державною адміністрацією, архівні довідки за вих. 01-17/1549, 01-17/1550, № 01-17/1551 та 01-17/1552 від 25.10.2019, та трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] , видана колгоспом ім.Чапаєва 05.07.1990, та дають підстави для задоволення заяви в цій частині, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Разом з тим вимоги заявника про встановлення факту належності їй копії трудової книжки задоволенню не підлягають, з огляду на таке. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Статтею 48 КЗпПУ передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція) та іншими актами законодавства. За змістом розділу 5 Інструкції у разі втрати чи зіпсуття трудової книжки видається дублікат трудової книжки, який заповнюється за загальними правилами. Тобто нормами діючого законодавства не передбачена видача копії трудової книжки. Виходячи з вищенаведеного, копія трудової книжки не є основним документом, що посвідчує наявність трудового стажу та не породжує для її власника жодних прав, тобто не є правовстановлюючим документом. Тому підстави для задоволення вимог заяви в частині встановлення факту належності заявнику копії трудової книжки відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial