Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту , що заявник проживала разом із померлою, [INFO] року , [PERSON], однією сім'єю не менш 5-ти років з 22.04.2009 року до [INFO] року тобто до часу відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS] яка належала на праві приватної власності померлій, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ№ 220139 від 13 травня 2006 року. В обґрунтування заяви зазначено, що дід позивача [PERSON], проживав за адресою, [ADDRESS], разом із своєю дружиною [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року, вищезазначена квартира належала [PERSON] та члену його сім'ї [PERSON]. [PERSON], помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , спадкоємцем майна [PERSON], а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS], стала [PERSON]. В 2008 році між [PERSON] та [PERSON] , було досягнуто домовленості про сумісне проживання однією сім'єю, ведення домашнього господарства, догляду один за одним в квартирі [ADDRESS] яка належала на праві приватної власності [PERSON]. Проживали однією сім'єю разом до смерті останньої до [INFO] року. [PERSON] заповіту не залишила. Заявник посилається на ч.2 ст. 1223 ЦК України, яка передбачає що у разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статті 1261-1265 ЦК України. Зазначається, що встановлення факту сумісного проживання із померлою на протязі не менш 5 років до часу відкриття спадщини необхідно для оформлення спадщини, яку на даний час позбавлена можливості оформити в нотаріальній конторі, про що свідчить лист відповідь на звернення до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу від 24 вересня 2014 року №79/01-16. До судового засідання представник заявника надала заяву про підтримання заяви та розгляд справи без їх участі (а. с. 47). Заінтересована особа до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень проти задоволення заяви ( а.с. 18). Судом встановлено наступні факти . [PERSON], проживав за адресою, [ADDRESS], разом із своєю дружиною [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року, вищезазначена квартира належала [PERSON] та члену його сім'ї [PERSON](а. с. 9). [PERSON], помер [INFO] року (а. с. 11) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , спадкоємцем майна [PERSON], а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS]. стала [PERSON].(а. с. 10) . [INFO] року, [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 12). Факт проживання однією сім»єю заявника та [PERSON] , ведення спільного домашнього господарства, спільного бюджету, благоустрою квартири підтверджується довідкою № 3758 від 19.09.2014 року, виданої КРЕП №10 (а. с. 6) та письмовими поясненнями [PERSON] ( а.с. 39) та [PERSON] ( а.с. 43). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За своє життя [PERSON] , заповіту не залишила. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заведена спадкова справа після її смерті, заяву подала лише [PERSON] . , інші спадкоємці з заявами не звертались ( а.с. 27-37). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа ( а.с. 38), відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину спадкове майно після [PERSON] успадкувала саме [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, передбачає що у разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статті 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.. 1264 України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Частина 3 статті 1269 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'ять років до часу відкриття спадщини ( четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.. З Сімейного Кодексу, згідно якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Фактично, заявник, проживаючи однією сім'єю більше 5-ти років до часу відкриття спадщини з померлою згідно ст. 1264 ЦК України стала її спадкоємицею четвертої черги. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику по справам по встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки встановлення факту сумісного проживання із померлою на протязі не менш 5 років до часу відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини, яку на даний час позбавлена можливості оформити в нотаріальній конторі, про що свідчить лист приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу від 24 вересня 2014 року №79/01-16 (а. с. 7-8) Заяву про відмову від спадщини заявник не подавала, тобто фактично прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори. Факт проживання зі спадкодавцем протягом останніх п»яти років до відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в суді, у зв»язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved