Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду з дійсною заявою, в якій просила встановити факт смерті [INFO] громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки с. Шурга, Маркинського району, республіка Марій Ел, Російська Федерація, у віці 75 років. Місце смерті - Україна, Луганська область, м. Краснодон, причина смерті - інфаркт головного мозку. В уточненій заяві поданій після ухвали суду від 30.10.2017 заявник просила встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та її матір'ю [PERSON]. Встановити факт смерті [INFO] громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки с. Шурга, Маркинського району, республіка Марій Ел, Російська Федерація; місце реєстрації: [ADDRESS], у віці 75 років. Місце смерті - Україна, Луганська область, м. Краснодон, причина смерті - інфаркт головного мозку. В своїй заяві заявник зазначила, що вона є донькою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Краснодон Луганської області, причина смерті - інфаркт головного мозку, про що їй було видане лікарське свідоцтво, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть. Під час консультації із спеціалістами Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області їй було роз'яснено, що отримані нею документи не мають юридичної сили та не створюють правових наслідків та їй було відмовлено у проведенні реєстрації та роз'яснено про необхідність звернення до суду. Таким чином, документи, які видані на території непідконтрольній українській владі, є недійними, та позбавляють права оформити свідоцтво про смерть належного зразку, та документи на спадщину. В зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту смерті. Також просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою матір'ю, оскільки її прізвище в паспорті зазначене як «[PERSON]», а прізвище матері при перекладі з російської на українську зазначене як «[PERSON]». Доказом їх родинних відносин є свідоцтво про народження заявника на російській мові, де мати вказана як «[PERSON]», а також реєстрація за однією адресою: [ADDRESS]. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала в суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи І.М.Щелкунова в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст.317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (а.с.7). Відповідно до паспорту заявника [PERSON] її прізвище зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про народження її прізвище та прізвище її матері зазначено на російській мові як «[PERSON]». Під час перекладу у паспорті матері прізвище було внесено як «[PERSON]», тобто переклад при оформлені її та материних документів було проведено по-різному. [INFO] мати заявника - [PERSON] померла, про що були видані лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які містять реквізити та печатки установ так званої «ЛНР». Згідно фактичних даних, які містяться в лікарському свідоцтві про смерть від 25 вересня 2017 року [PERSON] померла [INFO], причина смерті: інфаркт головного мозку, також в свідоцтві про смерть, та довідці про причину смерті, які містять реквізити та печатки установ так званої «ЛНР» зазначено, що [PERSON] померла [INFO]. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. При зверненні заявника до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті та порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті не доданий документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я. (а.с.13). Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак м. Краснодон Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому у зв'язку із тим, що смерть [PERSON] настала в м. Краснодон Луганської області, на території якого, нині, жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть від 25.09.2017 року, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON], [INFO] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO] та факт того, що [PERSON] померла [INFO] в м. Краснодон Луганської області підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, зокрема, фотографіями могили поховання [PERSON] (а.с.15-17), копією лікарського свідоцтва про смерть (а.с.11, копією свідоцтва про смерть (а.с.10), довідкою про причину смерті (а.с.12), копію товарного чека про сплачені ритуалі послуги та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Outcome: approved