Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] року у м. Донецьк, у матері - [PERSON], [INFO], уродженки смт. Новий Світ, Старобешівського району Донецької області, громадянки України, та батька - [PERSON], громадянина України. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що [INFO] року у неї народилась донька - [PERSON], батько [PERSON]. На підтвердження цього їм 04 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] Вона, як мати дитини, звернулась до Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо реєстрації народження дитини, але їй 31.12.2016 року за № 2926/15-40 було відмовлено, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий закладом на тимчасово непідконтрольній Україні території, він є недійним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Таким чином, провести реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини неможливо, оскільки факт народження відбувся на непідконтрольній Україні території, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З огляду на викладене та наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України, та з метою захисту її прав і свобод, вона була змушена звернутися з даною заявою про встановлення факту народження дитини. В судове засідання заявник не з'явилася, в самій заяві просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає по наступним підставам. Так, в заяві зазначено, що [INFO] року у [PERSON] народилась донька- [PERSON], батьком якої є [PERSON]. На підтвердження даних обставин, заявником надано копії наступних документів: паспорта громадянина України [PERSON]; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON]; довідки № 14 від 26.01.2015 року, виданої жіночою консультацією; та свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 04 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області. А також, наданий оригінал обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні. Заявник вказала, що вона звернулася до Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою щодо реєстрації народження дитини, але їй 31.12.2016 року за № 2926/15-40 було відмовлено, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий закладом на тимчасово непідконтрольній Україні території, він є недійним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У зв'язку з чим, вона звернулася до суду з даною заявою та просила встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] року у м. Донецьк, у матері - [PERSON], [INFO], уродженки смт. Новий Світ, Старобешівського району Донецької області, громадянки України, та батька - [PERSON], громадянина України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Разом з тим, суду не надані оригінали документів, на які посилається заявник в своїй заяві, як на підстави для задоволення її вимог, які необхідні для встановлення судом дійсних обставин справи. Але ж, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, суд позбавлений можливості витребувати такі документи, оскільки заявник в судове засідання не з'явилася та просила розглянути справу без її участі, а у відповідності до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тому, заявником не доведені суду належними та допустимими доказами факти, які викладені нею в її заяві. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволенні її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed