Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Заявником подано до суду заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2001 року одружилася з [PERSON] та після реєстрації шлюбу її прізвище було записано як « [PERSON] ». 14 березня 2006 року заявник отримала в спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що державним нотаріусом видано відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, право власності на яке зареєстровано заявником, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 листопада 2006 року. Крім того, рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 19 серпня 2009 року у справі №2-1457/2009, задоволено позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування., право власності на яку заявник зареєструвала, про що видано відповідний Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2009 року. 22 березня 2013 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції 22 березня 2013 року видано відповідне Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Проте, 11 листопада 2019 року заявник отримала новий паспорт громадянина України, згідно якого її прізвище вказано як « [PERSON] ». Оскільки, така невідповідність щодо зазначення прізвища заявниці у правовстановлюючих документах та в її новому паспорті, позбавляє її підтвердити належність їй майна, при цьому, виправити допущену помилку заявник не має можливості, тому нею і подано до суду заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: встановлення факту належності Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2006 року, виданого Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-461; встановлення факту належності рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2009 року та Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 березня 2013 року. В судове засідання заявник не з`явилася, згідно письмової заяви її представника адвоката Ткаченко Н.М. просили розгляд справи проводити без їх участі, заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви, просив розгляд справи проводити без його участі, щодо задоволення поданої заяви, не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 22 грудня 2009 року, вбачається, що 10 серпня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.5). \~ \~ \~ \~14 березня 2006 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори Лебедь (до шлюбу [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №2-461 на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 листопада 2006 року, зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину (р№2-461) 14 березня 2006 року, Прилуцька районна державна нотаріальна контора (а.с.6). \~ \~ \~ \~Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2009 року у справі №2-1457/2009, задоволено позов [PERSON] та [PERSON] , територіальної громади с.Замостя в особі Замістянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Визнано в тому числі за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2009 року, зареєстровано право власності [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення суду (б/н) 19 серпня 2009 року, Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області (а.с.8). \~ \~ \~ \~У відповідності до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції 22 березня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №21 від 22 березня 2013 року. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). \~ \~ \~ \~При цьому, як вбачається з копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , видано 11 листопада 2019 року паспорт громадянина України, при цьому, її прізвище зазначено як « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Згідно ч.1,2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Зокрема, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, оскільки в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори 14 березня 2006 року, та в рішенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2009 року у справі №2-1457/2009, вказано прізвище заявника як « [PERSON] », при цьому, при видачі нового паспорта громадянина України, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », і така невідповідність щодо зазначення її прізвища є перешкодою для реалізації її прав як власника даного майна, тому суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає частковому задоволенню, саме у встановленні фактів належності їй даних правовстановлюючих документів. При цьому, суд враховує, що згідно ч.3 ст.315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, тому в частині встановлення факту належності заявнику Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 березня 2013 року, слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial