Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її батька [PERSON] В обґрунтування своєї заяви зазначила те, що в 1997 році її батьки фактично припинили сімейні відносини, та її батько в подальшому виїхав в м. Кривий Ріг на постійне місце проживання в [INFO], де придбав будинок за адресою: вул. Молодіжна, 40. Останній раз родина спілкувалась з [PERSON] по телефону в грудні 2012 року, який пояснив що збирається виїхати з України на заробітки та обіцяв повернутися влітку 2013 року. Після цього зв'язок з батьком обірвався. Матір заявника неодноразово зверталась в правоохоронні органи з проханням розшуку батька її дитини, однак ніяких необхідних заходів вжито не було. В вересні 2015 року заявник вступила до Дніпропетровської державної медичної академії, що потребує додаткових фінансових витрат. Заявник потребує соціальної допомоги з боку держави, в звязку з чим вимушена звернутися з заявою про визнання її батька безвісно відсутнім . Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили визнати безвісно відсутнім [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника управління. Вислухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. 234 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зазначена норма передбачає перш за все з'ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження, у тому числі оголошення розшуку особи за виконавчим листом про стягнення аліментів. Громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім тільки у разі якщо виникла необхідність у визнанні громадянина безвісно відсутнім, у разі відсутності відомостей про нього за місцем його постійного, а не тимчасового, проживання, якщо неможливо встановити його місце знаходження доступними для заінтересованих осіб засобами: об'яви по телебаченню, у газеті, шляхом розшуку поліцією, звернення до організацій по місцю передбачуваного місця знаходження або до родичів чи знайомих. Як встановлено в судовому засіданні, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, що міститься в матеріалах справи /а.с.13/. Згідно копії договору купівлі-продажу від 05 травня 2006 року [PERSON] придбав житловий будинок № 40, що знаходиться по вул. Молодіжній в с. Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області /а.с.8/ За результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 26 листопада 2015 року в журналі єдиного обліку за № [NUMBER] за заявою повідомленням гр. [PERSON] про те, що зник гр. [PERSON] оперуповноваженим Нововоронцовським ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції [PERSON] було надано висновок, згідно якого було перевірено місце проживання [PERSON] та здійснено опитування сусідів та мешканців с. Осокорівка, та встановлено, що останній близько двох років поїхав до Білорусії до своїх близьких, при цьому попрохав доглядати за його присадибною ділянкою. [PERSON] підтримує зв'язок із сусідами, при цьому пояснює, що влаштувався у Білорусії будівником і тому не приїздить до с. Осокорівка. Також згідно наданого висновку [PERSON], що є матірю заявника, приїздила в 2014 році до села Осокорівка та відкривала будинок [PERSON], пояснюючи сусідам, що останній працює в Білорусії. Вона шукала його документи про спеціальність. [PERSON] знала про місце знаходження [PERSON]та підтримує зв'язок з ним, що суперечить написаній заяві /а.с.11/. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року було доручено Нововоронцовському районному суду Херсонської області допитати в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що проживають у с. Осокорівка /а.с.24-25/. Згідно журналу судового засідання від 22 лютого 2016 року свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він останній раз бачився в 2013 році, коли той збирався їхати до Білорусії, де в нього живуть двоюрідні сестри, та коли повернеться він не зазначив. Засобів звязку з ним він не має. Рік назад свідок спілкувався з сестрою [PERSON], яка пояснила, що брат працює біля неї. Свідок [PERSON] також пояснив, що [PERSON] востаннє він бачив в 2013 році та він поїхав до сестер до Білорусії. Достеменно його місце перебування та адреса йому не відомі /а.с. 42-43/. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що заявником не надано і в ході розгляду справи не встановлено належних і допустимих доказів того, що вона вживала всі можливі заходи щодо розшуку [PERSON] та доказів про неможливість встановлення місця його знаходження, а також доказів наявності обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі або обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також обставин, що дають підставу вважати, що особа знаходиться в розшуку, суд прийшов до висновку про відсутність передбачених діючим законодавством підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.\~\~ Посилання заявника в заяві на її необізнаність про місцезнаходження батька не можуть бути взяті до уваги, оскільки така обставина сама по собі не може слугувати підставою для визнання його безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed