Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Донецьк померла її мати - [PERSON] Внаслідок смерті [PERSON] Буденовським відділом актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть. У зв'язку з тим, що зазначене свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових підстав, заявник змушена звернутись до суду із даною заявою та просить встановити факт смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Донецьк, оскільки медичне свідоцтво про її смерть недійсне на території України та не створює правових наслідків відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON], так відповідно до актового запису про народження № 70 від 03.10.1953 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про укладення шлюбу № 244 від 09.03.1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], прізвище змінено на «[PERSON]». Згідно довідки про смерть №27 від 12.04.2016 року, виданої амбулаторією № 1 Донецької народної республіки [PERSON] померла 12.05.2016 року в м. Донецьк, причина смерті - хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ степеня. Церебральний атеросклероз з гіпертензією. Згідно актового запису про смерть №385, складеного 12.04.2016 року Буденовським відділом актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк. Заявник зверталася до Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо реєстрації смерті [PERSON] та видачі їй свідоцтва про смерть. Однак, їй відмовлено в державній реєстрації смерті, у зв'язку з тим, що подане нею свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових підстав, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово неконтрольованій території та їх діяльності вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак, місто Донецьк, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року за № 254 - VІІІ, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином судом встановлено, що медична довідка про смерть та свідоцтво про смерть, які були видані органами, які створені та діють у порядку не передбаченому законом не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України, провести державну реєстрацію смерті її померлої матері та реалізувати право на спадкування. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON][INFO] в місті Донецьк. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Outcome: approved