overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Заявник ПАТ «ПУМБ» - звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ворошилівського міського суду м.Донецька від 22.10.2013 р. по цивільній справи за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави. 02.02.2017 р. судом було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження. Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, від заявника та його представника до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши надані копії документів, дійшов до висновку про відновлення втраченого судового провадження з таких підстав. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, справи, які підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області. Із довідки Селидівського міського суду Донецької області від 03.02.2017 вбачається, що в базі даних Ворошиловського районного суду міста Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області відповідно до Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції та розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, заочне рішення Ворошилівського районного суду м.Донецька від 22.10.2013 р. № 255/4853/13-ц за позовом ПАТ «ПУМБ» до [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави, набрало законної сили 02.11.2013 р. В базі наявний текст судового рішення по даній справі. Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду. Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Для відновлення втраченого судового провадження Селидівським міським судом Донецької області було досліджено рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 22.10.2013 р. по цивільній справі № 255/4853/13-ц за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Заявник ПАТ «Український [PERSON]» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 21.03.2017 року судом було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження. Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, від заявника та його представника до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши надані копії документів, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, справи, які підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області. Із довідки Селидівського міського суду Донецької області від 20.03.2017 вбачається, що в базі даних Ворошиловського районного суду міста Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області відповідно до Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції та розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 Про призначення територіальної підсудності справ, наявне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Український [PERSON]» до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Углетранссервіс», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2013 року, яким позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою апеляційного суду міста Донецька від 07.08.2013 року, рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 20 червня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду. Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Для відновлення втраченого судового провадження Селидівським міським судом Донецької області було досліджено рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 20 червня 2013 року № 2-35/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український [PERSON]» до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Углетранссервіс», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Заявник, підтримуючи вимоги заяви просить встановити факт, що він постійно, безвиїзно, проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року по 2015 рік. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився без поважної причини, про дату час і місце слухання справи був належним чином повідомлений. Проаналізувавши матеріали справи,заслухавши пояснення заявника та його представника, суд прийшов до наступних висновків. [PERSON], [INFO], народився і виріс в м. Коломия Івано-Франківської області. З 1949 року по 1986 рік проживав в м. Коломия Івано-Франківської області. З грудня 1986 року по 12 грудня 1991 року заявник відбував міру покарання в Полицькій виправній колонії № 76 в с.Іваничі Володимирецького району Рівненської області. Після звільнення з місць позбавлення волі проживав в м. Коломия Івано-Франківської області без реєстрації, постійно, без виїзду. З 2005 року заявник переїхав проживати в с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, де проживає без реєстрації по [ADDRESS], по теперішній час. Факт постійного проживання заявником на території України, з 1986 року по теперішній час, підтверджується довідкою № 1473 від 19.06.2015 року з Полицької виправної колонії № 76,що підтверджується копією вироку УРСР від 12.02.1987 року (а.с.5). Крім цього, з долученої в судовому засіданні форми №1 з паспортного столу вбачається, що заявник [PERSON] отримав паспорт громадянина СРСР 24 лютого 1976 року. За таких обставин, суд приходить до висновку , що заявник дійсно постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року , а вимоги заяви підставні і підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

заявник - Погрібецька сільська рада звернулася в суд із заявою, в якій просить передати у власність Погрібецької сільської ради безхазяйне майно - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Представник заявника - Погрібецький сільський голова заяву підтримує з тих мотивів, що 17 квітня 2015 року реєстраційною службою Зборівського районного управління юстиції за їх заявою було взято на облік вказане вище майно. Так як з часу взяття на облік майна як безхазяйного минуло більше року, заявник просить передати це майно у власність громади. Зацікавлена особа заперечень до заяви не має, просить розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступне: рішенням Погрібецької сільської ради №180 від 10 липня 2013 року нежитлова будівля по [ADDRESS] визнана безхазяйною. Згідно технічного паспорту, нежитлова будівля, 1960 року забудови знаходиться на території Погрібецької сільської ради за адресою: [ADDRESS]; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить, що нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] взята на облік реєстраційною службою Зборівського районного управління юстиції 17 квітня 2015 року як безхазяйне майно за заявою Погрібецького сільського голови; номер запису про взяття на облік - №5360. 24 квітня 2015 року у газеті «Зборівська дзвіниця» №17 опубліковано оголошення про взяття зазначеного вище безхазяйного майна на облік. Таким чином від часу взяття на облік як безхазяйного минуло більше року. Відповідно до ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Згідно ст.273 ЦПК України, суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади Враховуючи, що заявником вжито всіх передбачених законом заходів щодо визнання майна безхазяйним і власника майна не виявлено, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Заявник подав до суду вище вказану заяву посилаючись на ту обставину, що з 01 травня 2011 року проживав однією сім'єю з [PERSON], але при цьому шлюб між ними зареєстровано не було. За період спільного проживання сторонами було набуто майно. 24 листопада 2014 року сторони припинили спільне проживання. При цьому, речі, які були набуті сторонами за час спільного проживання сторін залишились у [PERSON], а провести розділ зазначеного майна у добровільному порядку не виявляється можливим внаслідок відмови останньої. Для розділу спільно набутого майна необхідно встановлення факту проживання сторонами однією сім'єю. У зв'язку з чим заявник був змушений в порядку окремого провадження подати до суду дану заяву, в якій просить суд встановити факт його проживання однією сім'єю з [PERSON] з 01 травня 2011 року по 24 листопада 2014 рокубез реєстрації шлюбу. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник за його довіреністю - [PERSON] підтримали заявлену вимогу та посилаючись на обставини зазначені в заяві просили суд її задовольнити встановивши факт проживання заявника з [PERSON] однією сім'єюбез реєстрації шлюбу. При цьому, заявник зазначив, що на час спільного проживання з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні визнала у повному обсязі вимогу заявлену заявником у його заяві, підтвердила ту обставину, що проживала однією сім'єю з заявником. Заслухавши сторони та представника заявника, дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 01 травня 2011 року сторони у справі, які не перебували в зареєстрованих шлюбах, проживали однією сім'єю, але при цьому шлюб між ними зареєстровано не було. 24 листопада 2014 року сторони припинили спільне проживання, про що свідчать свідчення дані в судовому засіданні свідками [PERSON] і [PERSON] Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи вище викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, що в свою чергу надасть заявникові можливість здійснити виділ належної йому частини з майна набутого за час спільного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Заявник подав до суду заяву, в якій просить встановити факт належності заповіту, складеного [PERSON], яка померла 27.09.2003 року, йому, оскільки у заповіті неправильно вказано прізвище заявника - [PERSON], тоді як він [PERSON], що перешкоджає йому оформити право на спадщину. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень по заяві не надав. Судом встановлено, що 27.09.2003 року померла [PERSON], бабуся позивача. 05.09.1994 року [PERSON] склала заповіт, засвідчений державним нотаріусом 8 державної нотаріальної контори м.Запоріжжя, в якому заповіла все належне їй майно [PERSON]. При цьому, заявник не може оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки у заповіті, складеному 05.09.1994 року, у реєстрі №2-5639, його прізвище вказане як [PERSON]. Згідно паспорту громадянина України СВ 898458, виданого 10.09.2004 року, прізвище заявника [PERSON]. Заявник пояснив, що при складанні в 1994 році [PERSON] заповіту, нотаріусу було надано свідоцтво про народження заявника, де його прізвище на російській мові було вказане як [PERSON], тому у заповіті, складеному українською мовою, його прізвище було перекладено та записано як «Бачін». Вказане свідоцтво заявником було втрачено, а 16.06.1998 року він отримав повторне свідоцтво про народження І-ЖС №107056, складене українською мовою, де його прізвище вказано «Бачин». Факт того, що заявник після отримання паспорту громадянина України має прізвище [PERSON], підтверджується, також, дослідженими в судовому засіданні оригіналами його паспорту громадянина України, свідоцтвом про його народження, довідкою про ідентифікаційний номер платника податків. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документа, якщо прізвище особи, зазначене в цьому документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті або у свідоцтві про його народження, а заявник у відповідності до ст.11 ЦПК України довів наданими доказами належність йому заповіту, складеного 05.09.1994 року [PERSON], і встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Заявник подав до суду заяву, в якій просить встановити факт належності заповіту, складеного його тіткою [PERSON], яка померла [INFO] року, йому, оскільки у заповіті неправильно вказано по-батькові заявника - [PERSON], тоді як він - [PERSON], що перешкоджає йому оформити право на спадщину. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень по заяві не навів. [PERSON] в судове засідання 03.08.2015 року не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила, а в судовому засіданні 21.07.2015 року проти задоволення заяви не заперечувала. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], прізвище до шлюбу - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наданими суду свідоцтвом про її смерть[NUMBER] від 16.02.2015 року, та трудовою книжкою [NUMBER], на першому аркуші якої зазначено, що прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 28.04.1979 року. 25.05.2012 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла все належне їй майно [PERSON] [INFO]. 21.11.2014 року [PERSON] склала інший заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новогупалівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області від 21.11.2014 року, реєстровий №57, яким заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO] та [PERSON], у рівних долях. Вказаний заповіт, згідно витягу зі Спадкового реєстру, на даний час є дійсним. Згідно матеріалів спадкової справи та Витягу зі Спадкового реєстру, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. При цьому, заявник не може оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки у заповіті, складеному 21.11.2014 року реєстровий номер 37, його по-батькові помилково вказане як [PERSON]. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] виданого 20.06.2002 року, по-батькові заявника - [PERSON]. Також, в паспорті заявника зазначено, що він народився [INFO] року в м.Запоріжжі, зареєстрований в [INFO]. Згідно свідоцтва про народження заявника його батьком є [PERSON]. Також, з першого заповіту [PERSON] від 25.02.2012 року вбачається, що по-батькові спадкоємця [PERSON] вказане як [PERSON]. Таким чином, у наданих суду заповітах та документах всі реквізити заявника, в тому числі дата його народження та адреса проживання, співпадають. Вислухавши представника заявника та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документа, якщо по-батькові особи, зазначене в цьому документі, не збігається з по-батькові цієї особи, зазначеним в паспорті або у свідоцтві про його народження, а заявник у відповідності до ст.11 ЦПК України довів наданими доказами належність йому заповіту, складеного [PERSON], і встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Заявник подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин між ним [PERSON] , [INFO] та його матір`ю [PERSON] , [INFO] .\~\~\~ \~ \~ \~ \~Заява обгрунтовує тим, що у свідоцтві про народження заявника, ім`я його матері [PERSON] помилково вказано « [PERSON] ». Звертаючись до організацій, державних установ, нотаріусів, даний факт чинить перешкоди та не дає можливості заявнику захистити свої права.\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник заявника адвокат Безбабна А.О. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги про встановлення факту родинних відносин підтримала, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги про встановлення факту родинних відносин повністю визнала, зазначила, що є рідною матір`ю заявника, не заперечувала проти їх задоволення.\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено: \~ \~ \~ \~Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме копії свідоцтва про народження та копії паспорта заявника, копії свідоцтва про народження брата заявника [PERSON] , копії свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , вбачається що, матір`ю заявника являється [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Суд встановив, що орфографічне роздріблення записів імені « [PERSON] » та « [PERSON] » в документах споріднених осіб, як наслідок міжмовних перетворень, є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько російської міжмовної взаємодії. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Згідно роз`яснення п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.\~ \~ \~ \~ \~ \~З огляду вищенаведеного, суд встановив, що заявлений факт спорідненості [PERSON] та його матері [PERSON] , [INFO] , має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Заявник подав до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем своєю бабусею [PERSON], що йому необхідно для оформлення свого права на спадщину за заповітом. Зацікавлена особа [PERSON] з вимогами заяви погодилась. [PERSON]»ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судові засідання не з»явився, заперечень проти заяви не надав. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2014 року померла [PERSON] Омел»янівна що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №298317. [PERSON] довідки виконавчого комітету [PERSON]»ївської сільської ради Запорізького району №774 від 02.10.2015 року, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] по день своєї смерті. Разом з нею проживав без реєстрації онук [PERSON], [INFO]. 17 вересня 2013 року [PERSON] склала заповіт, засвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON]»ївської сільської ради Запорізького району 17.09.2013 року реєстровий номер 121, яким заповіла все належне їй майно своєму онуку [PERSON] [INFO]. [PERSON] з Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Свідки [PERSON] та [PERSON] сусідки [PERSON] суду пояснили, що давно знають [PERSON] та її онука [PERSON]. Останні два роки перед смертю [PERSON] тобто в 2013 2014 роках [PERSON] постійно проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] та здійснював за нею догляд. Також, [PERSON] висловлювала бажання залишити своє майно саме онуку [PERSON], про що склала заповіт, та про що повідомила свідків. Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. В даному випадку заявник у відповідності до ст.11 ЦПК України довів в судовому засіданні той факт, що він дійсно постійно проживав разом зі спадкоємцем своєю бабусею [PERSON] на час її смерті, тому є підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved