Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Заявники звернулись до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники мотивували тим, що між ними було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №1153, [NUMBER] Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №13, [NUMBER] від 06 березня 2015 року. Спільне життя не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинились та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважали, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] [INFO], про що свідчить нотаріально посвідчений Договір про визначення місце проживання дитини та розподіл обов'язків батьків щодо виховання дитини від 03 липня 2018 року за реєстровим № 1119. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором. Будь-які спори стосовно майна або з інших питань між заявниками відсутні. Тому заявники просили розірвати шлюб, укладений між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 1153, [NUMBER] Заявники направили до суду письмові заяви в яких просили, розгляд справи провести у їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили шлюб розірвати. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до виснвоку що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч.1ст. 109 СК України). Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1153, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Заявники, на підставі ст.109 СК України, погодили питання про здійснення батьківських прав та обов'язків відносно дитини, її забезпечення тощо, що підтверджується укладеним між ними договором про визначення місця проживання дитини та розподіл батьків щодо виховання дитини від 03.07.2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1119. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved