Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

заявник, звернувшись з даною заявою, посилається на те, що [PERSON], [INFO], на основі путівки №4 від 20.05.2005 року Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації влаштована до Коломийського дитячого будинку-інтернату. В зазначеному закладі вона перебуває і на даний час. Від народження [PERSON] відстає в психофізичному розвитку, її визнано інвалідом І-ї групи з дитинства довічно. Останні роки стан її здоров'я погіршився, вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. За своїм станом здоров'я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і нагляду, оскільки страждає помірною розумовою відсталістю, що підтверджуються витягом з протоколу засідання відповідної ПМПК. Тому заявник вважає, що у відповідності до ст.39 ЦК України є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з вищевказаних підстав, та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - виконкому Коломийської міської ради як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заява підлягає задоволенню, оскільки права [PERSON] жодним чином порушені не будуть, адже остання перебуває в Коломийському дитячому будинку-інтернаті, який на даний час фактично здійснює опіку над нею. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 10.08.1997 року в м.Тлумач Івано-Франківської області, що стверджується даними її свідоцтва про народження та паспорта громадянина України (а.с. 3,4). В судовому засіданні зясовано, що [PERSON] з дитинства відстає в психофізичному розвитку, є інвалідом ІІ-ї групи з дитинства довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 07.08.2015 року (а.с.7). Відповідно до витягу з протоколу №22 від 22.02.2003 року засідання Івано-Франківської обласної психолого-медико-педагогічної консультації [PERSON], [INFO], рекомендовано влаштування в дитячий будинок-інтернат з діагнозом розумова відсталість помірного ступеня. Даний факт також стверджується випискою з історії розвитку №307 вихованки Коломийського дитячого будинку-інтернату [PERSON] (а.с. 6, 9). Згідно з даними висновку судово-психіатричної експертизи № 339/2016 від 07.12.2016 року підекспертна [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю. Зазначене захворювання позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.32-35). Відповідно до положень ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, судом встановлено наявність передбачених ч.1 ст. 39 ЦК України підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно зі ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення розглядуваної заяви. На підставі наведеного ст.ст. 39,\~ 40, 66 ЦК України\~ та,

Outcome: approved