Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду із даною заявою, просив встановити факт належності [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД №022747, виданого 16 жовтня 2001 р. Степанівською сільською радою Березівського району Одеської області, на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Степанівської сільської ради народних депутатів, Березівського району Одеської області від 21 червня 2001 р. №116-ХХІІІ , розміром 7, 27 га, [ADDRESS] У судовому засіданні заявник підтримав вимоги на підставах викладених у позовній заяві. Відділ Держземагенства у Березівському районі Одеської області проти задоволення заяви не заперечував. Степанівська сільська рада Березівського району Одеської області проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності, про що до суду була подана заява відповідного змісту. У судовому засіданні встановлено наступне. Заявник [PERSON] народився [INFO] р. у с. Червоне, Березівського району Одеської області, а.з.№12 від 17 червня 1970 р., що було зареєстровано Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області. Свідоцтво про народження [NUMBER]. Його батьками були записані [PERSON] і [PERSON]. 16 жовтня 2001 р., на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Степанівської сільської ради №116-ХХІІІ від 21 червня 2001 р. [PERSON] було передано у приватну власність земельна ділянка площею 7,27 га, [ADDRESS] Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ОД №022747. [INFO] р. померла [PERSON], що було зареєстровано виконкомом Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. №29, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 21.10.02 р.. Заявник [PERSON] і померла [PERSON] мешкали за одною адресою по [ADDRESS] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали суду, що є сусідами заявника [PERSON] і його матері [PERSON], які проживали разом за однієї адресою. За життя матері заявника на праві приватної власності належала земельна ділянка, але у державному акті на право приватної власності на землю на ім'я матері допущена помилка у написанні її імені. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі представлених доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданої заяви виходячи з наступного. Відповідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом, а суди згідно ч.1 ст.15 ЦПК України розглядають порушені, невизнанні або оспорюванні права, свободи та інтересі громадян. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючого документу особі. Згідно ст.126 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, при встановленні факту належності правовстановлюючого документу померлій відповідно до положень вказаних раніше ст.1261 ЦПК України у заявника може виникнути майнові права на спадщину, яка залишилась після її смерті Так у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] при житті належало у приватній власності земельна ділянка площею 7,27 га, [ADDRESS], Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ОД №022747 На думку суду мати заявника [PERSON], що померла [INFO] р. і [PERSON], на ім'я якої був виданий державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД №022747, є однією і тією ж самою особою. Суд вважає, що зазначене у державному акті на право приватної власності на землю ІV-ОД №022747 ім'я власниці земельної ділянки як [PERSON] є помилковим, оскільки правильний напис її імені є [PERSON]. Суд приходить до такого висновку виходячи з пояснень учасників судового розгляду, свідків та з матеріалів справи з яких вбачається, що позивач і померла мешкали за однієї адресою, що померлій на праві власності належала земельна ділянка, та що у померлій ім'я у державному акті вказано з помилкою. За таких обставин суд вважає встановленим юридичний факт належності особі правовстановлюючого документу. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище ім'я та по батькові, що зазначені в документі не збігаються і ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права заявника є невизнаними, в зв'язку з цим підлягають поновленню а його заява задоволенню.

Outcome: approved