Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника. Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком з 2010 року. Заявниця з 02 жовтня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] [PERSON] 10 вересня 2018 року зверталась до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника, але їй було відмовлено в переведенні на пенсію по втраті годувальника, у зв'язку з тим, що нею не надано належних документів про спільне проживання на момент смерті чоловіка - [PERSON], оскільки заявниця з чоловіком на момент смерті останнього були зареєстровані за різними адресами. Однак, [PERSON] та [PERSON], по день смерті останнього, проживали за однією адресою: [ADDRESS]. На час сумісного проживання заявниця перебувала на утриманні чоловіка, оскільки основний прибуток їх родини надходив від чоловіка, який отримував пенсію за віком, а заявниця в свою чергу працювала сезонним робочим в овочівницькій бригаді, де отримувала заробітну плату шляхом отримання зібраних овочів. За час подружнього життя [PERSON] постійно надавав заявниці кошти на її лікування, продукти харчування, сплачував комунальні платежі та інше. Тому, заявниця просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка - [PERSON], по день його смерті, а також встановити факт її сумісного проживання з чоловіком. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] судовому засідання вимоги заяви підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Зазначили, що з часу одруження [PERSON] та [PERSON] поживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. Пояснили, що заявниця на час сумісного проживання з чоловіком була працездатною особою та працювала сезонним робітником, отримувала заробітну плату продуктами харчування, а основний дохід родини становила пенсія чоловіка, а тому [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] Представник Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 33). Причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що знайома з заявницею. Зазначила, що остання разом з чоловіком [PERSON] жили спільно за адресою: [ADDRESS], по день смерті останнього. За час спільного проживання з чоловіком, заявниця перебувала на його утриманні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що знайома з заявницею. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю та вели спільний побут за адресою: [ADDRESS]. Припустила, що заявниця могла перебувати на утриманні свого чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці та свідків, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з 02 жовтня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02 жовтня 1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Вугледара Донецької області (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, чоловік заявниці [PERSON], у віці 47 років, помер [INFO] (а.с. 10). Рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника №1757 від 18.09.2018 року, заявниці було відмовлено Волноваським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника у зв'язку з тим, що заявниця з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, не підтверджено факт спільного проживання (а.с. 19). Як вбачається з копії посвідки на постійне проживання заявниці серії [NUMBER] від 20 вересня 2008 року [PERSON] починаючи з 19 червня 1995 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] що також підтверджується довідкою №012 від 12.10.2018 року, виданою КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг» Вугледарської міської ради» та довідкою №082 від 16.10.2018 року, виданою Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мир-Вугледар» (а.с. 6). Відповідно до довідки №011 від 12.10.2018 року, виданої КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг» Вугледарської міської ради», [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] починаючи з 07 березня 1986 року по 08 серпня 2003 року (а.с. 16). Згідно довідки №082 від 16.10.2018 року та Акту про фактичне проживання №082 від 16.10.2018 року, виданих Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мир-Вугледар», [PERSON], [INFO], фактично мешкав разом з заявницею та вів з останньою сумісне господарство за адресою: [ADDRESS], починаючи з 02 жовтня 1998 року по день смерті останнього - [INFO] (а.с. 17, 18). Як вбачається з довідки від 26.10.2018 року, виданої Волноваським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області, [PERSON] перебував на обліку в Управлінні ПФУ м. Вугледарі Донецької області і отримував пенсію за віком, розмір щомісячної виплати якої станом на серпень 2003 року становив 275,80 гривень (а.с. 11). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 25 березня 2010 року, [PERSON] отримує пенсію за віком починаючи з 2010 року, щомісячний розмір якої станом на 2018 рік складає 1462,39 гривень, що підтверджується довідкою №5314 від 05 листопада 2018 року, виданою Волноваським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 8, 12). Як вбачається з копії трудової книжки заявниці від 20 липня 1977 року, [PERSON] за період з 06 червня 2002 року по 19 листопада 2008 рік періодично працювала сезонною робітницею в овочівницьких бригадах та отримувала заробітну з якої сплачувались страхові внески, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового соціального страхування (а.с. 13-15, 37). Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, сза бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Так, суд погоджується з посиланням представника заявниці, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Однак, як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. З огляду на зазначене, враховуючи пояснення свідків та заявниці, суд дійшов до висновку, що [PERSON] спільно проживала однією сім'єю з [PERSON] за однією адресою, а саме: [ADDRESS], по день смерті останнього, а саме - [INFO] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині визнання факту її сумісного проживання однією сім'єю з [PERSON]. Щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка, суд враховує, що на час смерті останнього, а саме станом на 2003 рік, [PERSON] не досягла пенсійного віку, періодично працювала та отримувала дохід, а отже була працездатною особою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та показами заявниці. При цьому чоловік заявниці [PERSON] був пенсіонером та отримував пенсію за віком, тобто був непрацездатною особою. Окрім того, суду не наданого жодного належного та допустимого доказу, на підставі якого суд мав би можливість встановити рівень доходу [PERSON] на день смерті [PERSON], а надано лише відомості про розміри відрахувань страхових внесків з заробітної плати заявниці, що в свою чергу унеможливлює встановити факт того, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявниці була допомога з боку її померлого чоловіка. При цьому, у відповідності до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Однак, як вбачається з рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника №1757 від 18.09.2018 року, підставою для прийняття такого рішення та відмови заявниці у переведенні на пенсію по втраті годувальника є виключно те, що заявниця з чоловіком були зареєстровані за різними адресами та не підтверджено факт їх спільного проживання, а тому встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка не породжує для останньої жодних юридичних наслідків, а тому суд приходить до висновку, що встановлення факту перебування на утриманні є передчасним. З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог заяви в частині встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON]. Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та перебування фізичної особи на утриманні. На підставі викладеного,

Outcome: partial