Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 15 вересня 1989 року, виданим Сурсько-Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Солонянської районної Ради народних депутатів №143/3 від 20 липня 1989 року. При видачі зазначеного свідоцтва була допущена помилка в написанні прізвища заявниці, оскільки було зазначено російською мовою «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]» (російською), тому вона змушена звернутися з даною заявою до суду, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для підтвердження її прав на нерухоме майно. Заявник [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.56), в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи у її відсутність, оскільки інтереси заявника при розгляді справи представляє її представник згідно довіреності [PERSON] (а.с.10) з усіма повноваженнями сторони у справі. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, прохав встановити факт належності заявниці свідоцтва про право власності, пояснивши що заявниця є його матір'ю та з проблемами щодо вірного перекладу їхнього прізвища з російської на українську мову стикається давно. Їхнє прізвище «[PERSON]» з наголосом на перший склад, а російською пишеться як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Тому під час видачі свідоцтва було невірно здійснено переклад прізвища його матері та невірно записано її прізвище. Представник заінтересованої особи - Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.57), у судове засідання не з'явилися. Згідно поданого до суду листа (а.с.61-63) прохали розглянути справу за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові якої, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, якщо від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], [PERSON], 1928 року народження, уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на «[PERSON]» (а.с.25). Згідно копії заяви про видачу паспорта від 24 лютого 1997 року та згідно паспорта громадянина України прізвище заявниці українською мовою записано як «[PERSON]» (а.с.6), а відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Судом встановлено, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 15 вересня 1989 року, виданому Сурсько-Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Солонянської районної Ради народних депутатів №143/3 від 20 липня 1989 року запис про власника вчинено російською мовою та зазначено прізвище «[PERSON]» (російською мовою) з невірним перекладом прізвища «[PERSON]» на російську мову (а.с.11). Також матеріалами справи підтверджується факт відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,070 для будівництва і обслуговування жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.20), з урахуванням зміни нумерації будинків згідно рішення від 24 січня 2007 року (а.с.17), що підтверджує право власності заявниці на зазначений будинок. Зазначене свідчить про те, що є розбіжності в написанні прізвища заявниці в паспорті громадянина України (а.с.6) та у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок (а.с.11), в той час як зазначення її імені та по батькові у зазначених документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження права власності, а внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку не можливо (а.с.48), то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності [PERSON], яка народилась [INFO] в с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 вересня 1989 року, виданого Сурсько-Михайлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Солонянської районної Ради народних депутатів №143/3 від 20 липня 1989 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved