Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 11 червня 2012 року померла його матір [PERSON]. Після розлучення із батьком мати була зареєстрована та проживала в [INFO]. На момент її поселення заявник був неповнолітнім і тому проживав разом із матірю без реєстрації, а зареєстрований був в с. Пилипківці, Новоушицького району у померлого батька. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, зокрема на земельну ділянку, площею 0,94 га на території колишньої Пилипковецької сільської ради. Будучи спадкоємцем за законом заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи - Борсуківської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №186772 від 13 червня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Борсуківської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] померла 11 червня 2012 року. Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії ІІІ-БВ №343409 від 21 грудня 1992 року виданого Пилипковецькою сільською радою Новоушицького району матірю [PERSON] є [PERSON]. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №563 від 04 липня 2017 року, № 406 та № 407 від 03 липня 2017 року [PERSON] був зареєстрований в [INFO], але не проживав. [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [INFO]. [PERSON] дійсно проживав в [INFO] з матірю [PERSON] до дня її смерті 11 червня 2012 року, без реєстрації місця проживання. Із письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 29 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] проживання разом із спадкодавцем [PERSON] в с. Борсуки, вул. Жданова, 13 Новоушицького району Хмельницької області, з 2010 року до дня її смерті 11 червня 2012 року. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №374/02-31 від 01 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що він не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON]. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №\-\-398-01-09 від 18 вересня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 11 червня 2012 року, не заведена. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 березня 2003 року [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,94 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пилипковецької сільської ради. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується , що [PERSON] з 2010 року проживав разом із [PERSON] в с. Борсуки, вул. Жданова, 13, Новоушицького району, до дня її смерті 11 червня 2012 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved