Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер дід заявниці [PERSON] , [INFO] померла баба заявниці [PERSON] , а [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . По смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, де заявниця та її мати є єдиними спадкоємцями за законом. Спадщину вони прийняли шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частину спадщини батько заявниці прийняв після смерті баби, однак не встиг її оформити. Згідно з свідоцтвом про народження батька заявниці, [PERSON] народився [INFO] і його батьками записані « [PERSON] » та « [PERSON] ». Водночас, як вбачається з витягу ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження від 11 грудня 2019 року батько заявниці зазначений як « [PERSON] », в графі батько зазначено « [PERSON] » та в графі мати зазначено « [PERSON] ». Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З огляду на те, що встановити вищевказаний факт у встановленому законом порядку неможливо у зв`язку з смертю батька та баби, заявниця просить встановити вищевказаний факт в судовому порядку, оскільки його встановлення необхідно для оформлення спадщини. Заявниця, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримала повністю, просить задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи, Горохівської міської ради Волинської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11 грудня 2019 року за №00024892010 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з посвідкою про народження від 11 жовтня 1945 року [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідками Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області за №301 та №302 від 13 листопада 2019 року, [PERSON] , [PERSON] дійсно проживали та були зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] ) та разом з ними проживали [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] 065 стверджується, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.76-80\~ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved