Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер на окупованій території в м. Горлівка Донецької області [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог пояснює, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON] Після смерті чоловіка їй необхідно оформити спадщину, проте зробити цього не має можливості, оскільки реєстрацію актів цивільного стану про смерть здійснено на непідконтрольній території України - в Донецькій НР, тобто поза реєстром, а тому заявник змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. В судовому засіданні заявник повністю підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, вказані у заяві. Заінтересована особа по справі - представник Шевченківського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Харківській області у судове засідання не з'явився, надавши до суду 23.11.2018 року письмову заяву по електроній пошті про розгляд справи за їх відсутності, у встановленні факту смерті покладаються на розсуд суду (а.с.15). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заявник по справі - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 17 червня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [INFO] року в м. Горлівка чоловік заявника - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Горлівським міським відділом записів актів громадянського стану 21.06.2018 року, актовий запис № 861 (а.с.8). Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року за № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті чоловіка заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується офіційною відмовою у проведенні державної реєстрації № 1335.15.29.04.04 від 20.11.2018 року (а.с.9). Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» громадянам України ґарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цим органом, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, про які повідомила і підтвердила заявниця, її показання відповідають і не протирічать обставинам, про які говориться в зібраних по справі доказах так як в свідоцтві про одруження за 1999 рік наданий заявником і в свідоцтві про смерть зазначена одна і та сама особа, померлий чоловік заявниці [PERSON]. В ксерокопії паспорта померлого маються відомості про шлюб з заявником по справі дата реєстрації 17.06.1999 року. На підставі наданих усних та письмових доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, а також те, що встановленням даного факту не порушуються права, свободи та інтереси жодних осіб, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved