Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заява мотивована тим, що [PERSON] народився [INFO] в місті Запоріжжя, де мешкав до 1986 року. Після цього він переїхав на постійне проживання до п. Буча, Київської області. 30 березня 1990 року заявник одружився на [PERSON] , взяв прізвище дружини - [PERSON] , від шлюбу має двох дітей. На протязі 1986 - 1990 років [PERSON] офіційно працював у Броварському ДСК СМУ №1 та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В серпні 1990 року заявник звільнився з місця роботи та його виписано з гуртожитку. Того ж року ним було отримано квартиру за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі заявник був зареєстрований та проживав з 3 вересня 1990 року по 14 листопада 1995 року. У зв`язку з розлученням, в 1996 році, [PERSON] переїхав до м. Запоріжжя, де мешкає по цей час. 29 травня 2019 року заявник звернувся до районного відділу УДМС України в Запорізькій області з заявою про заміну паспорту, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю в паспорті відомостей щодо перебування його на території України в період з 1990 року по 1993 рік. Для цього йому необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. З наведених підстав заявник просить суд встановити факт його постійного проживаннястаном на 24 серпня 1991 р. на території України. Заявник та його представник в судовому засіданні підтвердили вимоги заяви та їх обґрунтування. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Король Я.В. заяву визнала. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст. 315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наданими заявником документами встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжя згідно паспорту [NUMBER] , виданому 6 квітня 1984 р. відділом внутрішніх справ Комунарського райвиконкому м.Запоріжжя. (а.с. 6-8) Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб встановлено, що 30 березня 1990 р. [PERSON] , [INFO] , уклав у виконавчому комітеті Бучанської селищної ради міста Ірпеня Київської області шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] ; шлюб розірвано 18 серпня 1993 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. (а.с. 10) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації місця проживання Бучанської міської ради, Київської області, [PERSON] , [INFO] , з 3 вересня 1990 р. по 14 листопада 1995 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 22) Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Підстави набуття громадянства України передбачені ст. 6 Закону України «Про громадянство України», згідно з якою громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в листі від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону. Аналізуючи надані заявником документи, суд приходить до переконання, що [PERSON] станом на 24 серпня 1991 р. дійсно постійно проживав на території України, що є підставою для встановлення вказаного юридичного факту.

Outcome: approved