Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , громадянки України, дата народження [INFO] , яка настала [INFO] в м. Ясинувата, Донецької області, Україна. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] - її рідний брат, факт спорідненості її, як заявника, та померлої особи підтверджується свідоцтвами про народження. Після смерті брата їй видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.06.2020 року відділом ЗАГС Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, тобто на окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому вимушена звернутись в суд з даною заявою. Встановлення даного факту їй потрібне для отамання допомоги на поховання. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити заяву. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, заявник надала суду заяву про розгляд справи без її участі, задоволення заяви, представник заінтересованої особи також надав клопотання про розгляд справи без участі. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в м. Ясинувата, Донецької області [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.06.2020 року, виданим відділом ЗАГС Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, лікарським свідоцтвом про смерть № 148 від 18.06.2020 року, відповідно до якого причиною смерті [PERSON] є виразка шлунку («язва желудка»). Заявник [PERSON] є рідною сестрою померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ) та [PERSON] (серія [NUMBER] ), яка змінила своє прізвище на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбі серії [NUMBER] ). На даний час у заявника виникла необхідність у отриманні допомоги на поховання, реалізувати права заявник не має можливості, так як [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, також не може отримати і медичний документ, який має бути прийнятий відповідним відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих. № 2279-22-24-37 від 31.08.2020 року відмолено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Аналіз документів, представлених заявником свідчить, що заявником для проведення державної реєстрації смерті не пред`явлено документ який би був законною підставою для проведення відповідної державної реєстрації. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин З, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання вказаного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved