Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Заявники в порядку ст. 109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилались на те, що 5 вересня 2009 року між ними був зареєстрований шлюб, під час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказували на те, на даний момент та протягом останніх шести місяців, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Вважають, що причиною розпаду сімї стали несумісність характерів та різність поглядів на подружнє життя, їхній шлюб існує тільки формально, сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання дитини, яка буде проживати з матірю, майнових спорів на даний момент між ними також не має. У звязку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними Відповідно до ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25.01.2019 року, проведення судового засідання призначено на 22.02.2019 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження з повідомленням сторін. В судове засідання заявники не зявились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 05 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрація актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 125 від 05.09.2009 року та видано свідоцтво про шлюб серії І-БВ № 066288 (а/с 4). Під час даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 9). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної доньки, що підтверджується копією договору про утримання дитини (а/с 10). Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 21.01.2019 року та на час розгляду справи сплинуло більше одного місяця, із заявами про відкликання заяви в порядку ч. 4 ст. 109 СК України, дружина та чоловік до суду не звертались. За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Таким чином заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved