Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплому про освіту серії [NUMBER] , виданий 01 липня 1982 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з метою зарахування трудового стажу за час навчання в Ворошиловградському державному педагогічному інституті ім. Т.Г. Шевченка, необхідного для призначення пенсії, вона звернулася до Новопсковського відділу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Проте, заявнику було повідомлено, що при оформленні пенсійної справи та нарахуванні пенсійних виплат управління Пенсійного фонду не може взяти до уваги диплом серії [NUMBER] , виданий 01 липня 1982 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, оскільки на сторінці, яка заповнена українською мовою, не вірно зазначено її анкетні дані, які записано як [PERSON] , а мало б бути записано як [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення та нарахування пенсійних виплат згідно законодавства України. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 21 вересня 2020 року. Заявник до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без участі представника управління. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 жовтня 1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника зазначені як « [PERSON] , [INFO] ». З другої сторінки вказаного паспорту, вбачається, що дані про заявника зазначені як « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, яка видана 23 грудня 1997 р. Державною податковою адміністрацією в Новопсковському районі, заявник зазначена як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 16 липня 2020 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 24 грудня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №78, після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з виданої на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) трудової книжки серії [NUMBER] від 23 серпня 1982 року, анкетні дані заявника відповідають даним, що містяться на другій сторінці її паспорту серії [NUMBER] від 28 жовтня 1997 року, що заповнені російською мовою. Як слідує з диплому серії [NUMBER] , виданого 01.07.1982 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, на сторінці, яка заповнена українською мовою, ім`я заявника записано як « [PERSON] », однак в інших правовстановлюючих документах ім`я заявника зазначено як « [PERSON] », що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсійних виплат через не вірне зазначення її анкетних даних, які допущені у імені заявника в дипломі серії [NUMBER] , виданого 01.07.1982 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить диплом серії [NUMBER] , виданого 01.07.1982 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку з тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved