Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, яку згодом уточнила, про встановлення факту належності їй сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 16.12.1996 року на підставі рішення Новопсковської районної державної адміністрації від 06.12.1996 року №612, зареєстрованого 23.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №115 на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що 23.12.1996 вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Білолуцьке» було зроблено запис за №115 від 23.12.1996 р. 08.05.2020 р. заявник звернулася до Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області з метою складання заповіту на ім`я своєї онуки [PERSON] , якій вона бажає заповісти вказаний сертифікат. Однак при оформленні заповіту було виявлено, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) не вірно зазначено ім`я заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] », у зв`язку з чим вона не може реалізувати своє право на особисте розпорядження майном на випадок своєї смерті. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 24 липня 2020 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року у зв`язку з усуненням недоліків заяви продовжено розгляд справи за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу без участі представників управління. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.03.1998 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, дані про заявника зазначені як « [PERSON] ». З другої сторінки вказаного паспорта вбачається, що дані про заявника зазначені як « [PERSON] ». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 19.05.1998 р. та посвідчення ветерана праці серія [NUMBER] від 24.02.2003 р., Державний акт на право приватної власності на землю ЛГ № 043452 від 26.04.2002 видані на ім`я « [PERSON] ». З дослідженого у судовому засіданні сертифікату серії [NUMBER] від 16.12.1996 р. вбачається, що на підставі рішення Новопсковської районної державної адміністрації від 06.12.1996 р. № 612 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) з земель КСП «Білолуцьке» розміром 8,63 в умовних кадастрових гектарах. Згідно інформаційної довідки Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 12.05.2020 р. № 520/109-20, [PERSON] (російською мовою) була членом КСП «Білолуцьке» на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ЛГ № 3100000013 від 18.10.1996 р., № 21 (значиться під № 239). 23.12.1996 р. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Білолуцьке» було зроблено запис за №115 від 23.12.1996 р. Заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на особисте розпорядження майном на випадок своєї смерті, оскільки має місце орфографічна помилка у написанні її імені у вказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай). У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 16.12.1996 р., та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на заповіт, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved