Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживала разом з [PERSON] однією сімєю без укладення шлюбу з вересня 2000 року по червень 2013 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], біологічним батьком якого є [PERSON], який визнавав себе батьком дитини. Реєстрації народження сина була проведена відповідно до ст.135 СК України за її прізвищем - [PERSON], а імя та по батькові дитини були записані за її вказівкою - [PERSON]. 05.03.2017 [PERSON] помер. За життя він склав заповіт від 08.06.2015, відповідно до якого заповів їх спільному сину [PERSON] все своє майно. Зазначає, що незважаючи на те, що з червня 2013 року вона з [PERSON] перестала спільно проживати, останній постійно спілкувався з сином, приїжджав у гості, дарував йому подарунки, надавав матеріальну допомогу на утримання сина та приймав участь у його вихованні, формуванні його особистих та моральних якостей, тобто виконував свої батьківські обовязки по відношенню до нього. Крім того, [PERSON] за життя склав довіреність від 08.06.2015, якою уповноважив її представляти його інтереси з питань передачі в оренду належної йому на праві приватної власності земельної ділянки. Також вона займалася організацією та проведенням поховання [PERSON] Крім того, обставини щодо батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] підтверджується їх спільними фотознімками. Встановлення факту батьківства необхідно для вступу малолітньої дитини у спадщину на підставі заповіту, а також оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаною заявою. Заявник в судовому засіданні підтримала в повному обсязі заявлені нею вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що з вересня 2000 року по червень 2013 року вона проживала разом з [PERSON] однією сімєю без укладення шлюбу. Під час спільного проживання 24.10.2008 року у них народився син [PERSON]. Біологічним батьком дитини є [PERSON] і він визнавав себе його батьком. Оскільки на час реєстрації народження [PERSON] його рідний батько [PERSON] втратив паспорт, шлюб між заявником та [PERSON] не був зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записувалося за її вказівкою. З червня 2013 року вона з [PERSON] перестала спільно проживати, але незважаючи на це, він постійно спілкувався з сином, приїжджав у гості, дарував йому подарунки, надавав матеріальну допомогу на утримання сина та приймав участь у його вихованні. [PERSON] помер 05.03.2017 і вона займалася організацією та проведенням його поховання. За життя він склав заповіт від 08.06.2015, відповідно до якого заповів їх спільному сину [PERSON] все своє майно. Крім того, обставини щодо батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] підтверджується їх спільними фотознімками. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії I-ОЛ №068554 батьками малолітнього [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00018200208 від 14.06.2017, запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст.135 СК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-ОЛ №239903 [PERSON] помер 05.03.2017 у м.Знамянка Кіровоградської області, про що Знамянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 14.03.2017 складено відповідний актовий запис №14. З договору-замовлення вбачається, що заявник займалася організацією та проведенням поховання [PERSON] Згідно із заповітом від 08.06.2015, посвідченим приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за №518, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] З довідки, виданої квартальним комітетом №18 м. Знамянка від 10.07.2017 №27 вбачається, що з вересня 2000 року по червень 2013 року заявник проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], від якого у них народився спільний син [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 16.06.2017 за вих.№2522/02-23, заявнику відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки відсутні документи, які б посвідчували факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що померлий [PERSON] проживав разом із заявницею однією сім'єю з 2000 по 2013 рік, разом вони вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, від цивільного шлюбу у них народився спільний син [PERSON], якого [PERSON] за життя визнав своїм сином, піклувався про нього та брав участь у його вихованні. Підтвердили, що на фотокартках зображені [PERSON] та його син [PERSON] Згідно з ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини . Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Таким чином суд вважає встановленим, що померлий [PERSON] за життя визнавав себе батьком дитини, оскільки даний факт не заперечується матірю дитини, підтверджується показаннями свідків та матеріалами справи, у тому числі наданими суду спільними з дитиною фотознімками, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлення факту батьківства має для заявника\~юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника та подальшого оформлення малолітньою дитиною спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved