Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні померлого [INFO] її батька [PERSON] з моменту народження і по час його смерті. Свою заяву обґрунтовувала тим, що вона з моменту народження була зареєстрована та проживала разом зі своїми батьками в квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з вступом у 2015 році на денну форму навчання до Національного авіаційного університету позивач знялась з реєстраційного обліку у м. Полтаві та стала на облік у [ADDRESS] ) де на даний час і проживає. [INFO] помер батько заявника [PERSON] на утриманні якого заявник знаходилась з моменту свого народження, який за життя отримував пенсію як колишній військовослужбовець та одночасно з цим працював головним інженером на ТОВ «Норма-Трейд». Звернувшись наприкінці жовтня 2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення заявнику пенсії у зв`язку з втратою годувальника в порядку ст. 30 Закону +України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», заявник отримала відповідь в якій було зазначено, що для призначення такої пенсії їй необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання про своє перебування на утриманні померлого годувальника або рішення суду. У лютому 2019 року заявник звернулась до КП «ЖЕО №2» з заявою про надання довідки про своє перебування на утриманні батька, який помер [INFO] . Однак, заявнику було відмовлено у видачі такої довідки у зв`язку з відсутністю у них такої інформації. При цьому, керівництво КП «ЖЕО №2» завірило підписи свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт перебування заявника на утриманні свого батька, який помер [INFO] . З урахуванням викладеного просила заяву задовольнити. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що порядок подання документів для призначення пенсії особам, які мають прав на пенсії відповідно до Закону №2262 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, а тому у разі надання всіх необхідних документів заявнику буде призначена зазначена пенсія. На підставі викладеного просив врахувати дані пояснення та справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, врахувавши відзив заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт п`ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала разом зі своїми батьками у квартирі [ADDRESS] . У зв`язку із вступом у 2015 році на денну форму навчання до Національного авіаційного університету заявник знялась з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою та стала на облік у [ADDRESS] ) де на даний час і проживає. Зазначене підтверджується довідкою Національного авіаційного університету від 27.02.2019 року. [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Як пояснила в судовому засідання заявник, вона з моменту свого народження перебувала на утриманні свого батька [PERSON] . Встановлено, що заявник [PERSON] наприкінці жовтня 2018 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника в порядку ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.01.2019 року вбачається, що для призначення [PERSON] пенсії в разі втрати годувальника їй необхідно було надати довідку уповноважених органів з місця проживання про перебування її на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. З відповіді КП «ЖЕД №2» від 14.02.2019 року вбачається, що вбачається, що працівники зазначеної організації не володіють та не можуть з об`єктивних причин володіти інформацією щодо проживання чи не проживання громадян за місцем їх реєстрації / перебування громадян на утриманні у померлих родичів тощо. Разом з тим, КП «ЖЕО №2» з урахуванням життєвих обставин заявників та з метою забезпечення можливості громадянами, зокрема, на утримання пенсії, засвідчило підписи свідків (сусідів) стосовно відомостей, які вони підтверджують, зокрема, про перебування на утриманні у померлого родича, на документах, які складаються особисто заявниками. Крім цього, факт перебування заявника [PERSON] на утримання свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Оцінюючи покази свідка, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідок не заінтересований в справі, її покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень заявника про своє перебування на утримання батька [PERSON] , який помер [INFO] з моменту народження та до дня смерті у суду немає. Встановлено, що батько заявника [PERSON] , який помер [INFO] отримував пенсію, як колишній військовослужбовець та одночасно працював головний інженером на ТОВ «Норма-Трейд». Вказане підтверджується довідкою ТОВ «Норма-Трейд» №79 від 11.02.2019 року. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків. Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати факти перебування особи на утриманні померлого, що має значення для призначення пенсії. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи той факт, що заявник є студенткою Національного авіаційного університету, навчається на денній формі навчання за державним замовленням, у неї відсутній дохід, суд приходить до висновку, що вона була на повному утриманні свого батька [PERSON] і отримувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і єдиним джерелом доходів, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved