Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання відповідач не з`явився, за місцем своєї реєстрації не проживає, про що свідчать зворотні поштові повідомлення що містяться у справі. В іншій процесуальний спосіб суд позбавлений можливості сповістити відповідача про дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, просив справу розглянути у заочному порядку, позовні вимоги підтримав. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2020 року постановлено розгляд даної справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В. 06.12.2017 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарчим будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказаний будинок зареєстровано 06.12.2017 ркоу, що вбачається зі змісту Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 106499483. У даному будинку з 02.03.2006 року зареєстрована [PERSON] , що встановлено судом зі змісту довідки від 04.01.2019 рок № 31 (а.с. 12). [PERSON] є мамою [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому 20.08.2004 року шлюбі з [PERSON] (а.с 14) Вказаний шлюб розірваний 06.10.2017 року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 06.10.2017 року, а/з 221 (а.с.23). Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] не проживають фактично у вказаному житловому будинку більше року. Як стверджує позивач реєстрація відповідача у належному позивачу будинку порушує власникові його право у користуванні та розпорядженні будинком. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 2017 року. Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останнього підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved