Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту що її батько - [PERSON] за національністю «поляк» та просить суд зобов'язати Відділ ДАЦС внести зміни в актовий запис про народження батька, а саме в графі «національність» вказати «поляк» замість «росіян». В судове засідання заявник не з'явилась, проте подала заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - начальник Відділу ДРАЦС Гендзьора М.М. подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Суд, дослідивши зміст заяви, дослідивши та оцінивши додані до заяви матеріали в їх сукупності та співставленні дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, перебування. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Викладена позиція відповідає змісту ст. 1 Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» відповідно до якої Національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків. З матеріалів цивільної справи вбачається, що заявниця - [PERSON] є дочкою [PERSON], свідченням чого слугує свідоцтво про народження заявниці серії [NUMBER] від 16.08.2013 року /а.с.5/ та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища заявниці за №00012627379 від 20.08.2013 року /а.с. 7/. Відповідно до записів у по господарській книзі №15 за 1947-1949 роки по домоволодінню діда заявниці - [PERSON] зазначено, що до складу його сім'ї належить батько заявниці - [PERSON], [INFO] та в графі 4 зазначено національність усіх членів його родини як «поляк» /а.с. 11-14/. Більше того, в сім'ї заявниці рідна мова - польська, сповідується римо-католицьке віросповідання, дотримується культура польського народу і виконуються всі звичаї та обряди цього народу, підтримуються стосунки з польськими родинами. Практика аналогічної категорії справ зазначена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», відповідно до пункту 7 якої, зазначено, що питання про встановлення неправильності в актовому записі про народження суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Встановлення юридичного факту, а саме, що національність її батька «поляк» потрібно заявниці для впорядкування документів та оформлення документів для отримання «Карти Поляка» для громадян польського походження. З наведеного, суд приходить до висновку про необхідність встановлення національності [PERSON] - «поляк». Заявниця зазначила, що в свідоцтві про народження її батька, зокрема в графі «національність» зазначено «росіян», та так як це не відповідає дійсності, просить внести в неї зміни, вказавши «поляк» замість «росіян». Проте, з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за №00013558501 від 05.03.2014 року слідує, що графа про національність батька заявниці - [PERSON], [INFO] взагалі відсутня, а тому відсутні правові підстави для задоволення даної частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці знайшли своє часткове підтвердження, а тому підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 3, 4, 118, 119, 256, 257 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed