Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Заявник через свого представника адвоката Потапенка Р.Р. звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 02.12.1989 по день смерті - [INFO] . В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначив, що [INFO] померла колишня дружина заявника [PERSON] [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. У липні 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складала, а факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем може встановити тільки суд, тому виникла необхідність у зверненні до суду з цією заявою. Представник заявника посилається на те, що сімейні стосунки між заявником та спадкодавцем виникли з моменту реєстрації шлюбу та не припинялися до самої смерті [PERSON] 27.11.2000 шлюб між ними було розірвано, але вони продовжили проживати однією сім`єю в спільному будинку за тією ж адресою, що і раніше. Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем має для заявника юридичне значення і необхідне йому для належного оформлення спадкових прав. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.09.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 07.10.2021. 07.10.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, судове засідання призначено на 26.10.2021. 26.10.2021 судове засідання відкладено до 15.11.2021 у зв`язку з витребуванням доказів. 15.11.2021 судове засідання відкладено до 01.12.2021 у зв`язку з витребуванням нових доказів та викликом свідка. 01.12.2021 судове засідання відкладено до 22.12.2021 за клопотанням представника заявника. Заявник в судовому засіданні 26.10.2021 підтримав свої вимоги з підстав, викладених у заяві, просив їх задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги з підстав, викладених у заяві, просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні 26.10.2021 підтвердив обставини, викладені у заяві. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами згоден. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані заявником та його представником докази на обґрунтування заявлених вимог, дійшов такого висновку. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Адлерського району міста-курорту Сочи ЗАГС Краснодарського краю Російської Федерації 20.02.2015, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Сочи Адлерського району Краснодарського краю, Росія, про що 20.02.2015 складено запис акту про смерть № 174. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Суд встановив, що приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Куліковою Я.В. 20.09.2019 була заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 64775093, номер у нотаріуса 79/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67033430 від 28.10.2021. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67033446 від 28.10.2021, спадкодавцем [PERSON] заповіт не складався. Дослідженням спадкової справи встановлено, що заявник [PERSON] 14.07.2021 звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Кулікової Я.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак постановою приватного нотаріуса заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з посиланням на те, що заявником не доведено факт проживання зі спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, заявник бажає реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] , однак не може цього зробити, оскільки не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~ Частинами першої та другої ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції 17.09.2007, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 143 від 27.11.2000. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки, виданої 28.01.2020 виконкомом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 61, [PERSON] , 1968 року народження, з 02.12.1989 по 16.02.2015 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю [INFO] . На час смерті разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований колишній чоловік [PERSON] , 1966 року народження. З довідки, виданої [PERSON] 30.06.2021 виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради за вих. № 51, слідує, що [PERSON] , 1968 року народження, була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживала у будинку чоловіка. З померлою проживали однією сім`єю. Після розірвання шлюбу до моменту смерті вели спільне господарство. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що після розірвання шлюбу в 2000 році між заявником [PERSON] та [PERSON] , вони продовжили проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом по день смерті [PERSON] [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Надані заявником докази перевірені і досліджені судом, підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд вважає їх достатніми для встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство Сімейним кодексом України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України 01.01.2004, а Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01.01.2004, таких положень не містив, то такий факт може бути встановлено лише з 01.01.2004. З огляду на викладене, враховуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково шляхом встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01.01.2004 по день смерті [PERSON] [INFO] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і необхідне йому для оформлення своїх прав на спадкове майно. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial