Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON], відносно дочки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що з грудня 2009 року проживала цивільним шлюбом з [PERSON] 12.11.2010 року у них народилася дочка [PERSON]. Оскільки шлюб з [PERSON] не був зареєстрований у свідоцтві про народження дочки вказано її прізвище, однак в графі «по-батькові» вказано Михайлівна. 14.02.2018 року [PERSON] помер. Встановлення факту батьківства необхідно їй з метою отримання пенсії по втраті годувальника. Заявник та її представник [PERSON] у судовому зсіданні заявлені вимоги підтримали з підстав викладених у заяві. Зацікавлена особа [PERSON], яка є матірю померлого 14.02.2018 року [PERSON], проти задоволення заяви не заперечувала. Зацікавлена особа [PERSON], яка є рідною сестрою, померлого 14.02.2018 року, [PERSON], проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з грудня 2009 року проживала цивільним шлюбом з [PERSON]. Від зазначених стосунків вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖС № 162772, видне Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1162). Інформацію про батька дитини в актовий запис про народження внесено зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Впродовж девяти років [PERSON] та [PERSON], проживали спільно та виховували доньку, що підтверджується актом обстеження сімейного стану, мешканки будинку [ADDRESS] [PERSON] від 07.12.2018 року, складеним головою правління ОСББ «Рекорд-9». [PERSON], протягом відвідування донькою групи «Метелик» ДНЗ (ясла-садок) № 151 «Краплинка» (2015-2017 роки), забирав дитину з дитячого садка, брав, активну участь у житті групи, а також брав участь у святкових заходах дитячого закладу, особисто цікавився успіхами своєї доньки, що підтверджується характеристикою дитини за вих. № 86 від 06.12.2018 року. Під час навчання дитини в Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 66 Територіального відділу освіти Дніпровського району Запорізької міської ради Запорізької області, з 30.08.2017 року по 14.03.2018 року, приводили та забирали дитину мати [PERSON] та батько [PERSON]. На дитячих святах були присутні обидва батьки (довідка від 05.12.2018 № 257). 14 лютого 2018 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 410939, видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1095). Після його смерті серед його рідних лишились мати, [PERSON] та сестра [PERSON]. Бабуся та тітка дитини, визнають [PERSON], своєю онукою та племінницею. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. При цьому враховується дата народження дитини: якщо помер батько дитини, яка народжена після 1 січня 2004 року, факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір'ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Згідно ч.3ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В п. 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За таких обставин, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] та задовольняє вимоги заявника. На підставі викладеного і

Outcome: approved