Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Заявником, [PERSON], подана до суду заява згідно якої заявник просить встановити факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-1 № 156192, належить їй. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] у заяві зазначено про те, що вона народилася 23 травня 1963 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ИФ № 143908, виданого 04 червня 1963 року Каменсько-Хуторською сільською радою Климівського району Брянської області (Росія). Її прізвище від народження було Бойкова. 29 листопада 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з Бойкової на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-МД № 262801, виданого 29 листопада 1986 року Каменсько-Хуторською сільською радою Климівського району Брянської області. Указані документи складені російською мовою. 28 грудня 1992 року заявник отримала від Чернігівської обласної державної адміністрації посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) серії В-І № 156192, у якому її по батькові було зазначене як «Яковлівна». 11 березня 2003 року Семенівським РВ УМВС України в Чернігівській області заявникові було видано паспорт серії НМ № 129049, у якому її по батькові було зазначене як «Яківна». 07 серпня 2007 року їй було видане Чернігівською обласною державною адміністрацією посвідчення № 502213 С дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії першої, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, у якому її по батькові було зазначене як «Яківна». У картці фізичної особи платника податків по батькові зазначено як «Яківна». Таким чином, по батькові заявника, зазначене у посвідченні громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) «Яковлівна» не збігається з її по батькові, зазначеним в паспорті та іншими документами, складеними українською мовою, що є підставою для звернення до суду для встановлення факту належності їй посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4). Зараз, у звязку з необхідністю оформлення заявникові пільгової пенсії як особі, яка має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, виникла необхідність у встановленні факту належності їй посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), так як вона має повне право на отримання пільгової пенсії, і вказана обставина стала перепоною в оформленні пенсії. Через це заявник змушена звернутись до суду за захистом своїх прав і інтересів. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що свою заяву про встановлення факту належності документа вона підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, начальник Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області [PERSON], у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу без участі представника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити заяву за наступних обставин. У справі судом зясовано, що заявник має посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4, котре видане Чернігівською обласною державною адміністрацією ще 28 грудня 1992 року (копія на а.с. 9). У посвідченні по батькові заявника зазначене як «Яковлівна», хоча за відомостями її паспорта громадянки України по батькові заявника вказане як «Яківна» (копія паспорта на а.с. 5). У справі відсутні дані та докази про те, що заявник із приводу не співпадання по батькові у посвідченні громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, зверталася до повноважних у відповідності до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (із наступними змінами і доповненнями) Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації із приводу заміни згаданого посвідчення, а також відомості стосовно оскарження заявником у порядку адміністративного судочинства дій чи бездіяльності цих установ щодо відмови чи не здійснення заміни згаданого вище посвідчення. За таких обставин, суд убачає за потрібне у задоволенні заяви відмовити повністю з таких правових підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України та обґрунтованих розяснень, що містяться в п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15), судом в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду, зокрема, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Заінтересованою особою до суду може бути оскаржена лише відмова відповідного органу в установленні такого факту. Отже, суд приходить до висновку, що заявник для посвідчення факту правильності зазначення свого прізвища у вказаному посвідченні з метою оформлення пенсії має можливість це зробити не шляхом заявлення вимог за розглядуваною заявою. Приміром, вона вправі звернутися до Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації з питання заміни посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, а у разі відмови оскаржити дії чи бездіяльність Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та відповідного Департаменту Чернігівської обласної державної адміністрації що можливого не проведення заміни чинного посвідчення, засади видачі якого ніким не оспорюються, у порядку адміністративного судочинства (юрисдикція адміністративних судів обумовлена приписами ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України), адже згідно положень ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Таким чином, заявник має інші можливості, аніж звернення до суду із даною заявою у порядку окремого провадження у цивільній справі, для вжиття заходів відносно досягнення бажаних нею результатів. Крім цього, згідно з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди у порядку окремого провадження розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Втім, те, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4, на даний час є правовстановлюючим документом убачається сумнівним. Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення,\~\~врегулюванні нормами\~\~Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи\~визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону. До четвертої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (набрав чинності з 01 січня 2015 року) абзац пятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено. Цим же Законом статтю 2 («Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій») та 23 («Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4») Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також виключено. Враховуючи наведене, [PERSON] не може на даний час проживати в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони відповідно до чинного законодавства немає, як наслідок її посвідчення потерпілої 4 категорії втратило своє безпосереднє юридичне значення з 01 січня 2015 року.

Outcome: dismissed