Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт неправильності запису у додатку до державного акту. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Окрім заявниці спадкоємцями [PERSON] є ще одна донька померлої - [PERSON] та її чоловік - [PERSON] Усі спадкоємці прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину на належні їм частки в житловому будинку та земельній ділянці. Однак при оформленні договору дарування з'ясувалося, що в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку неправильно зазначені належні їм частки: замість належних [PERSON] 5/12 часток зазначено - 5/6; замість належних [PERSON] 5/12 часток зазначено - 5/6. Наявність такої помилки створює перешкоди в оформленні договору дарування зазначеного майна. В судове засідання заявниця та заінтересовані особи не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON] /а.с. 7/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0973 га, кадастровий номер 5324255100 30 004 0389, розташована у селищі Решетилівка Решетилівського району Полтавської області. Спадкоємцями за заповітом [PERSON] є її доньки - [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем померлої є також її чоловік - [PERSON], який має право на обов'язкову частку у спадщині. 20 жовтня 2009 року державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори заявниці були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та 5/12 частин земельної ділянки загальною площею 0,0973 га, кадастровий номер 5324255100 30 004 0389, розташованої у селищі Решетилівка /а.с. 8-9, 14/. Того ж дня [PERSON] отримала свідоцтва на 5/12 частин зазначеного майна, [PERSON] - на 1/6 частину /а.с. 10-13, 15, 16/. Натомість в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий на підставі вищезазначених свідоцтв про право на спадщину, зазначений інший розподіл часток співвласників цієї ділянки. Так, згідно додатку, частка у спільній власності [PERSON] складає 5/6, [PERSON] - 5/6, [PERSON] - 1/6. Отже розмір часток співвласників земельної ділянки, що зазначений у додатку до державного акту, не збігається з розміром часток, що зазначені у свідоцтвах про право на спадщину. Про те, що помилка в розрахунках часток співвласників буда допущена саме при виготовленні державного акту, свідчить розрахунок цих часток, наданий заявницею. Так, обов'язкова частка чоловіка померлої у спадщині складає 1/6. Таким чином доньки померлої - спадкоємиці за заповітом успадкували 5/6 частин спадкового майна (1 - 1/6 = 5/6). Кожній із них належить по 5/12 часток у спадщині (5/6 / 2 = 5/12). Як зазначено у листі № 01-27/380 від 08.12.2014 року, наразі відділ Держземагенства у Решетилівському районі Полтавської області позбавлений можливості видати заявниці витяг з державного земельного кадастру, оскільки в додатку до державного акту неправильно вказаний розрахунок часток спадкоємців. Водночас, видати новий державний акт також неможливо, оскільки з 1 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», у зв'язку з чим постанова Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», наказ Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» втратили чинність. Для вирішення її питання заявниці рекомендовано звернутися до суду /а.с. 19/. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що факт наявності помилки у додатку до державного акту доведений заявницею належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження зокрема розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» /із змінами/ роз'яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту неправильності у державному акті, виданому на ім'я [PERSON] у даному випадку породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки від встановлення даного факту залежить можливість реалізації останньою своїх прав співвласника земельної ділянки, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, іншої можливості вирішити це питання, аніж в судовому порядку не вбачається, спір про право відсутній. За таких обставин, вимоги заявниці суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved