Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів посилаючись на те, що при зверненні до Управлінням Пенсійного Фонду України в Барському районі Вінницької області для оформлення пенсії було виявлено неточності у зазначенні його прізвища, що перешкодило у призначенні пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свої вимоги і просив встановити факт належність йому трудової книжки, посвідчення тракториста, атестата, свідоцтва та військового квитка. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в Барському районі Вінницької області надав у судове засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення вимог заявника не заперечував. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що довгий час знають заявника, разом з ним навчалися та працювали, а тому переконливо ствердили, що саме він працював трактористом та отримав трудову книжку, посвідчення тракториста, атестат, свідоцтво та військовий квиток на прізвище «Стрельчук». Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника доведені та обґрунтовані і їх слід задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст.10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 04.04.1986 року була заповнена трудова книжка серії УКР № 2157006 на ім'я [PERSON], [INFO]. Згідно паспорта громадянина України АА № 770202 від 28.05.1998 року вірне прізвище заявника [PERSON], [INFO]. Місце народження зазначено с. Верхівка Барського району. Паспорт громадянина України виданий на підставі первинного документу - свідоцтва про народження, а тому вказані у паспорті відомості про ім'я заявника є вірними. 25.05.1977 року заявнику видано військовий квиток серії НК № 3716795 на ім'я [PERSON]. Місце народження зазначено с. Верхівка Барського району. 25.12.1984 року заявнику видано свідоцтво № 00665 про отримання професії машиніста екскаваторника на ім'я [PERSON]. Посвідчення машиніста екскаваторника ВР № 826024 видано також на ім'я [PERSON]. 20.07.1972 року заявник отримав атестат № 2461 про закінчення професійно-технічного училища №118 м. Семипалатинська та здобуття спеціальності слюсар авто- ремонтник на ім'я [PERSON]. У вказаних правовстановлюючих документах зазначено дату, місце народження, ім'я та по батькові саме заявника [PERSON]. Допитані у судовому засіданні свідки переконливо ствердили факт належності вказаних правовстановлюючих документів саме заявнику. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved