Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із даною заявою вказуючи, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З січня 2007 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, разом харчувалися, вона піклувалася про [PERSON] , надавала допомогу, доглядала за нею, оскільки остання потребувала постійного стороннього догляду. Заявник є спадкоємцем 4-ї черги, так як проживала та була зареєстрована за однією адресою разом з спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та фактично прийняла спадщину. Вона зверталась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак їй було відмовлено, та роз`яснено звернутися з позовом до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення їй необхідне для оформлення спадкових прав. Заявник просить суд встановити факт проживання її зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з січня 2007 року по день її смерті - [INFO] та встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] та на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.ч.2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO] в с.Лизник Володарсько - Волинського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.сп.5). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , власником будинку є [PERSON] (а.сп.8). Відповідно до довідки №1012 від 10.11.2020, виданої виконкомом Топорищенської сільської ради, [PERSON] дійсно на день смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею без реєстрації в [ADDRESS] , вели спільне господарство. Згідно з довідкою №1013 від 10.11.2020, виданої виконкомом Топорищенської сільської ради, [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] з січня 2007 року по день смерті останньої - до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою №1011 від 10.11.2020, виданої виконкомом Топорищенської сільської ради, підтверджено те, що [PERSON] проводила похорон [PERSON] за власний рахунок. Відповідно до акту свідчення осіб про проживання, завіреного секретарем Топорищенської сільської ради 12.03.2018 року, [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] з січня 2007 року по день її смерті ( [INFO] ) в [ADDRESS] (а.сп.7). Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили вищевикладені обставини та пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2007 року по день смерті останньої постійно проживали за однією адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний побут, разом харчувалися, [PERSON] доглядала за [PERSON] , яка не могла обходитись без сторонньої допомоги, а після смерті останньої - за власний рахунок провела похорон. Згідно відповіді державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори на запит суду та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №63132280, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась, інформація у спадковому реєстрі відсутня. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно. Обставини постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме показаннями свідків та письмовими документами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованої особи, а також те, що іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, а тому встановлює факт постійного спільного проживання однією сім`єю [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] в період з січня 2007 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved