Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу між нею та [PERSON], поділити спільне майно подружжя та витребувати майно з чужого, незаконного володіння. В судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, просить встановити факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу між нею та [PERSON], визнати за нею та [PERSON] право спільної сумісної власності на автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору, визнати за нею право власності на ? частину вказаного автомобіля та витребувати даний автомобіль з чужого, незаконного володіння. В обґрунтування заяви покликається на те, що з 2007 року вони почали жити разом в громадянському шлюбі, як чоловік та жінка, який тривав до 2014 року, так як [INFO] року [PERSON] помер. На протязі 2007-2014 рр. вони разом проживали в будинку [PERSON], що по [ADDRESS] однією сім»єю і в подальшому планували офіційно зареєструвати стосунки. За час спільного проживання вони займались покращенням житлових умов в будинку по [ADDRESS], що належав [PERSON], а також в 2013 році придбали автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в., білого кольору, який зареєстрували на [PERSON] та використовували для сімейних потреб. Однак, після смерті [PERSON], його син [PERSON] забрав вказаний автомобіль без будь яких пояснень. Вважає дії відповідача такими, що порушують її права власності, а тому просить позов задоволити повністю. В судовому засідання заявниця та її представник [PERSON] заяву підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним, зазначивши, що [PERSON] та [PERSON] на протязі 2007-2014 рр. перебували у фактичних шлюбних відносинах та за цей час ними було придбано майно, яке підлягає поділу, як спільне майно подружжя. В судовому засіданні заявили клопотання про залучення до участі в справі [PERSON], як співвідповідача від імені і в інтересах малолітньої доньки [PERSON], яка являється донькою померлого [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, проте був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, проти чого заявник та її представник не заперечили. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги заперечила повністю, вважає, що жодних підстав для їх задоволення немає, оскільки батько [PERSON] не проживав однією сім»єю із [PERSON] в період з 2007 по 2014 рр. Автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER] придбаний його батьком за власні кошти в 2013 році після того як він перебував на заробітках в Сургуті (Росія), де заробив 8000 доларів США, а також після продажу його власного автомобіля БМВ та за виручені кошти придбав бус. Зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали разом до жовтня 2008 року, так як розлучились тільки 03.10.2008 року, а тому проживати з [PERSON] з 2007 року, як стверджує заявниця, він не міг. [INFO] року він з матір»ю придбали все необхідне для поховання батька, забрали тіло з моргу, замовили поминальний обід та поховали батька біля могили його матері в с.Драчинці Кіцманського району. 03.04.2014 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, однак звернулась до суду із письмовою заявою (а.с. 154), в якій просить справу слухати у її відсутність та у відповідності до чинного законодавства. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали однією сім»єю, вели господарство, займались ремонтом будинку. Не могли категорично ствердити про те, що [PERSON] та [PERSON] вели спільний бюджет, за чиї кошти проводили ремонт та купували автомобіль. Невідомо їм також було про те хто займався похованням [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється колишньою дружиною [PERSON], шлюб з яким розірвано в жовтні 2008 році. До самого моменту розірвання шлюбу вони проживали разом. Незважаючи на те, що син [PERSON] залишився проживати з нею, він постійно спілкувався із батьком, разом проводили дозвілля, часто ночував у його будинку, працювали деякий час теж разом. Вже після смерті [PERSON] стало відомо, що в [INFO] року у нього народилась донька [PERSON], матір»ю якої є [PERSON] Похованням [PERSON] займався син, а вона йому допомагала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був товаришем [PERSON] з дитинства, часто зустрічалися, бував вдома у нього і [PERSON] ніколи не говорив йому, що має намір створити нову сім»ю з іншою жінкою. Позивачку вперше побачив в залі суду. Похованням [PERSON] займався його син та колишня дружина. Аналогічні пояснення дав в судовому засіданні свідок [PERSON] Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року по місцю свого проживання, що в [ADDRESS] помер [PERSON].у віці 48 років, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 86) від 01.04.2014 року серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області вбачається. На день смерті останньому належало майно, а саме: 5/8 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] та транспортний засіб марки HYUNDAI H-1, 2005 року випуску. Спадкоємцями зазначеного майна відповідно до заяв, поданих до нотаріуса в межах шестимісячного строку є відповідач [PERSON] - син померлого та неповнолітня донька [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON]. На день смерті [PERSON] у шлюбі не перебував, був зареєстрований за адресою [ADDRESS], крім нього в зазначеному господарстві ніхто зареєстрований не був. Поховання останнього здійснював відповідач [PERSON] та колишня дружина покійного [PERSON], які і несли всі витрати, пов'язані із похованням. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] ( а.с.85), виданого 03.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.10.2008, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №197. На світлинах, долучених до матеріалів справи (а.с. 30- 40, 116-117) зображено як [PERSON] та [PERSON] проводять разом дозвілля. На деяких вказана дата 2011-2012 рр. Однак фото із зображенням позивача та померлого [PERSON] не можуть бути підтвердженням того, що між цими особами існували та склалися тісні, усталені відносини, що притаманні подружжю. В матеріалах справи також міститься заява [PERSON] до Драчинецької сільської ради про те, що [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], яка народилась [INFO] року у [PERSON] , яка також підтверджує , що [PERSON] є батьком її доньки. Аналогічні відомості про батька та матір [PERSON], [INFO], яка народилась в с.Драчинці, Кіцманського району, містяться в актовому записі про народження від 03.09.2009 року. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України також передбачає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до змісту заяви та пояснень заявниці, представника заявниці, в якості правової підстави для задоволення вимог посилаються на ст. 74 СК України. Згідно ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Заявниця та її представник в ході судового розгляду стверджували, що на момент придбання автомобіля [PERSON] в 2013 році , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, однак даний факт заперечується сином [PERSON] - [PERSON], колишньою дружиною померлого, друзями померлого та не підтверджується матеріалами справи. Посилання позивача про те, що починаючи з 2006 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], разом із ним вела спільне господарство, здійснювала ремонт в будинку та за спільні кошти придбала транспортний засіб марки HYUNDAI H-1, 2005 року випуску, а тому це майно є спільним майном подружжя не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються матеріалами справи і поясненнями свідків. Зокрема свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] стверджується, що останній перебував у шлюбі із [PERSON] до жовтня 2008 року, що і було підтверджено свідком [PERSON]; із свідоцтва про народження [PERSON], виданого 03.09.2009 року вбачається, що батьком дитини записано [PERSON]; згідно довідки-рахунку ПП [PERSON] від 05.03.2014р. [PERSON] придбав транспортний засіб марки HYUNDAI H-1, 2005 року випуску, а згідно заяви-підтвердження від 05.03.2014р. позивач [PERSON] підтвердила факт продажу зазначеного транспортного засобу, вказавши, що даний транспортний засіб не перебуває у спільній власності подружжя. Суд не бере до уваги копії письмових пояснень свідків (а.с.14-29), так як способом дослідження свідчень свідків є тільки усний допит у присутності сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, що проводиться у відкритому, гласному судовому засіданні безпосередньо тим складом суду, який покликаний вирішити справу по суті. Найкращою формою, яка забезпечує отримання найбільш якісних показань свідків і правильне їх розуміння судом, є усна форма свідчень, а тому копії письмових свідчень свідків в даному випадку судом не допускаються. Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено, що [PERSON] після розлучення із першою дружиною тісних подружніх відносин ні з якою жінкою не підтримував, мав у власності транспортні засоби, перебував на заробітках в Росії, їздив на фурах, згодом купив білого буса, біля нього ніхто не проживав, а після смерті його поховання здійснював син та колишня дружина. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони протирічать іншим доказам в справі, свідкам достеменно не відомо обставини щодо придбання транспортного засобу та ведення спільного господарства із [PERSON] Крім того, свідок [PERSON] пояснив, що в господарстві [PERSON] крім [PERSON] бачив і іншу жінку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявниці, оскільки факт спільного проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] у період з 2007 р. по 2014 р. заявницею не доведений, не надано жодного допустимого доказу на підтвердження вимог про визнання цього факту. Під час розгляду справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано тільки 03.10.2008 року, згодом [INFO] року у [PERSON] народилась донька [PERSON], матір»ю якої являється [PERSON] , а це спростовує твердження [PERSON] про спільне проживання з [PERSON] починаючи з 2007 року. Свідки [PERSON], [PERSON] - близькі друзі [PERSON]повідомили суду, що в будинку [PERSON] ніколи не бачили іншої жінки і він не повідомляв про намір створити нову сім»ю. В той же час свідки [PERSON],[PERSON] та [PERSON] повідомили в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали деякий час, але доказів того, що вони були сім'єю, вели спільний бюджет, не надано. Отже, оскільки в ході судового розгляду встановлено факт придбання [PERSON] автомобіля марки «Hyundai H-1» 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], кузов № [NUMBER], білого кольору, такий автомобіль не являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя та виключає факт спільного придбання майна. А довіреність , що міститься в матеріалах справи від 06.10.2013 р., тільки передбачає те, що [PERSON] на підставі усної попередньої домовленості уповноважує [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси з питань , які будуть стосуватись експлуатації та розпорядження від її імені та в її інтересах належний їй автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в. і не може бути доказом того, що автомобіль придбано спільно [PERSON] та [PERSON]. Водночас, [PERSON] своєю заявою підтвердила факт, продажу зазначеного транспортного засобу. Крім того, якщо в суді не встановлений факт спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на протязі 2007-2014 рр., то й відповідно майно придбане та зареєстроване на померлого [PERSON] протягом цього періоду не може прирівнюватись до такого, що набуте за час спільного проживання . З наведених підстав заява в частині витребування майна з чужого незаконного володіння також до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed