Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України їхнього батька [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування своєї заяви вказали, що вони народилися у м. Єреван (республіка Вірменія) та у 1990 році переїхав зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] та в Україну та з того часу постійно проживає на її території, батько проживає в Україні з 1988 року. Його батько є громадянином України, з 23.08.2002 року до сьогоднішнього часу він зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Встановлення юридичного факту мешкання їхнього батька на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявникам для оформлення громадянства України. \~\~\~\~У судовому засіданні заявники та їх представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, представник заявників пояснив, що Свасян Авет з 1990 року проживає на території України, а Свасян Ашот 1993 року, тривалий час заявники намагаються отримати громадянство України, але у зв`язку із тим, що відсутні деякі документи не можуть цього зробити, у зв`язку із чим просив суд задовольнити заяву у повному обсязі, оскільки встановлення даного факту є необхідної умовою, для того, що б заявники мали змогу звернутися до компетентних органів з заявою передбаченою Законом України «Про громадянство України». Представник Вишгородського районного відділу УДМС в Київській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином. Суд, вислухав пояснення заявників, їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Єреван Вірменської РСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 07.06.1989 року зроблено актовий запис №1049, та батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження заявника та його переклад (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] у м. Єреван Республіка Вірменія, про що в книзі реєстрації актів про народження [INFO] зроблено актовий запис №1009, та батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження заявника та його переклад, засвідчений нотаріально (а.с. 35-36). З копії паспорта громадянина СССР серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 21.11.1988 року по 10.07.2001 року був прописаний за адресою радгосп «Дергачівський» вул. 23 серпня, 7 (гуртожиток) (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України та отримав паспорт виданий Камянець-Подільському РВ УМВС України в Хмельніцькій області 22.08.2002 року відповідно до форми №1 щодо надання паспорту він був виданий в обмін на паспорт старого зразку (а.с. 6-8). Згідно довідки з військового комісаріату Оболонського району м. Києва від 18.12.2008 року, Свасян Авет 24.10.2008 року призовною комісією визнаний непридатним для військової служби (а.с.29 зворот). З листа Державної міграційної служби України від 20.02.2017 року № 6-1024/3.1-17 вбачається, що [PERSON] постійно проживав на території України з 1988 року (а.с. 28). Статтею 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Законом України «Про громадянство України», зокрема статтею 3 визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статті, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом країни «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, зі змінами, суд повинен навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлені факти. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи те, що заявниками до суду надано належні та допустимі докази того, їх батько з 1988 року проживає на території України, суд вважає і доведеним у судовому засідання факт проживання в Україні\~ батька заявників, [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved