Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Заявник у листопаді 2019 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що його бабуся [PERSON] померла [INFO] у с. Чайкіно Сімферопольського району АР Крим. Причиною її смерті є серцево-судинна недостатність, гостросклеротична хвороба серця. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявнику не вдалося, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Установлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість оформити спадщину після її смерті на підставі заповіту. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити факт смерті [INFO] у с.Чайкіно Сімферопольського району Автономної Республіки Крим [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Гудове Шалигінського району Сумської області. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити, посилався на те, що його бабуся [PERSON] померла у с.Чайкіно Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, яке наразі є окупованим. Похована [PERSON] на окупованій території. Установлення факту смерті бабусі [PERSON] необхідно для оформлення права на спадщину за заповітом, зокрема, на будинок та земельну ділянку у м.Тростянець, де він наразі проживає, які належали за життя [PERSON] бабусі по лінії матері. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, Тростянецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану був повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року заява була прийнята до розгляду і відкрито провадження. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено,\~що заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка заповіла йому належний їй житловий будинок із господарськими спорудами та земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 11,12). На підтвердження факту смерті [INFO] [PERSON] у с.Чайкіно\~Сімферопольського району\~Автономної Республіки\~Крим заявник надав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2019, видане у с.Чайкіно Сімферопольського району Республіки Крим та довідку про причину смерті серії 35 № 047961, за змістом якої бабуся заявника померла внаслідок серцево-судинної недостатності та гостросклеротичної хвороби серця (а.с.8, 9). Указані документи видані незаконними органами на тимчасово окупованій території. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно статтею 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Заявнику Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області 05.11.2019 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником не було подано документу закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи встановленої форми, що підтверджує факт смерті (а.с.10). Згідно із статтею 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації прав заявника як спадкоємця померлої. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі пункту 8 частини 1 статті 430\~ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved