Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, померла 11 січня 2017 року в с. Олександрівка, Білогірського району, АР Крим. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про день слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується судовою розпискою, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи, що представник зацікавленої особи належним чином була завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не зявився в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності зацікавленої особи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим засіданням встановлено, що заявник [PERSON] являється рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 1138679 від 30.07.1968 року (повторно) та свідоцтво про шлюб від 28.02.1987 року. 11 січня 2017 року мати заявниці [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Білогорським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Зазначене свідоцтво про смерть, в якому російською мовою зроблено записи про смерть [PERSON] не можна вважати належним документом та актом про смерть, оскільки смерть [PERSON] зареєстровано не належним чином та суперечить чинному законодавству України, оскільки вважається, складеним на тимчасово окупованій території України. Крім того, згідно ч.ч. 2-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку необхідне для подальшого оформлення спадкових прав заявника, оскільки на день смерті померлій належало нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул.. Огородна, 55 м. Білгород-Дністровський Одеської області. Згідно ст. 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Зі змісту вказаної норми також вбачається, що смерть фізичної особи є одним із актів цивільного стану, який підлягає державній реєстрації та внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підтвердження проведеної державної реєстрації смерті орган державної реєстрації актів цивільного стану видає відповідне свідоцтво та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. У разі державної реєстрації смерті виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради видається довідка для отримання допомоги на поховання. Оскільки відповідно до чинного законодавства будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 цього ж кодексу встановлено, що суд розглядає справу про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Приймаючи до уваги наведене і те, що іншого порядку встановлення факту смерті особи чинним законодавством не передбачено, суд вважає за необхідне заяву [PERSON], зацікавлена особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту смерті задовольнити.

Outcome: approved