Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в зв`язку з досягненням пенсійного віку він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з метою оформлення пенсії, де йому було запропоновано надати необхідні документи. Так, одним із документів ним було надано Диплом про навчання серії [NUMBER] , виданий Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті 10 липня 1979 року, реєстраційний номер [NUMBER], в якому його по батькові замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні його по батькові в правовстановлюючому документі йому було відмовлено в оформленні пенсії. В зв`язку з чим, заявник просить встановити факт належності йому Диплому про навчання серії [NUMBER] , виданому Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті 10 липня 1979 року, реєстраційний номер [NUMBER], на ім`я « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явилася, надала суду пояснення до заяви, в яких просила розглянути справу за відсутності представника, врахувавши викладені пояснення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п.п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Згідно п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, заявник в період з 1 вересня 1976 року (наказ №1-к від 01.09.1976) по 14 липня 1979 року (наказ №20-к від 14.07.1979) навчався в міському середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Лозова, за професією «Токар». Після закінчення повного курсу навчання [PERSON] отримав диплом № [NUMBER] , кваліфікацію «Токар третього розряду». Із довідки №54 від 11.02.2021 року, виданої Лозівським центром професійної освіти Харківської області, середнє професійне училище №36 перейменовано у професійно-технічне училище №36 (наказ Управління освіти Харківської облдержадміністрації від 11.02.1993 р. №82 «Про перейменування СПТУ в ПТУ»). У зв`язку з реорганізацією професійно-технічне училище №36 перейменовано з 1 липня 2003 року в Лозівський професійний ліцей (наказ МОНУ від 13.06.2003 р. №380 «Про вдосконалення мережі професійно-технічних навчальних закладів Харківської області», наказ Головного управління освіти і науки Харківської облдержадміністрації від 24.06.2003 р. №217 «Про вдосконалення мережі професійно-технічних навчальних закладів Харківської області»). З 11.03.2019 року Лозівський професійний ліцей змінив назву на Лозівський центр професійної освіти Харківської області згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 24.11.2017 №1533 «Про реорганізацію закладів професійної освіти Харківської області, зміну типу і назви Лозівського професійного ліцею». На даний час заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про нарахування йому пенсії за віком, в зв`язку з чим ним було надано відповідні документи, зокрема Диплом про навчання серії [NUMBER] , виданий Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті 10 липня 1979 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Проте, вищевказаний документ містить розбіжності в написанні по батькові заявника, оскільки виданий на ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вказана помилка не дає можливості працівникам Пенсійного фонду України провести нарахування пенсії заявнику. Як вбачається з паспорта [NUMBER] , виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 17 травня 2002 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , картки фізичної особи-платника податків від 20.07.2007 року, трудової книжки ;[NUMBER] від 27.07.1979 року прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі значиться як [PERSON] . З заяви вбачається, що заявнику не буде зараховано до страхового стажу при призначенні пенсії період навчання з 01.09.1976 по 14.07.1979 у зв`язку з тим, що у Дипломі про навчання його по батькові зазначено невірно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту тягне для заявника юридичні наслідки, а саме - проведення нарахування пенсії. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved