overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що він звернувся до Управління пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком та додав три своїх трудових книжки. При розгляді його трудових книжок від 10.06.1969 р. та від 01.08.1976 р. управлінням було встановлено, що на перших сторінках (титульних) є виправлення щодо прізвища, а саме: прізвище «[PERSON]» виправлено на «Садагурський». На цій підставі управління пенсійного фонду не прийняло вказані трудові книжки та не врахувало при призначенні йому пенсії. Заявник зазначає, що вказаний факт є перешкодою у реалізації його права на пенсійне забезпечення і тому він змушений звернутись до суду, оскільки іншим чином встановити факт належності трудових книжок він не має можливості. На підставі викладеного, заявник просить встановити той факт, що трудова книжка від 10.06.1969 року та трудова книжка від 01.08.1976 року належить йому - [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у заяві, пояснив, що визнання вищевказаного факту необхідно йому для оформлення пенсії. Представник Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, за довіреністю Чеботаєва І.О., при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до копій трудових книжок від 10.06.1969 року та від 01.08.1976 року вбачається, що в обох книжках існують виправлення прізвища заявника з «[PERSON]» на «[PERSON]», прізвище зазначено на російській мові, однак згідно паспорту заявника серії [NUMBER], виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 04.09.1998 року, прізвище - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 21.10.1955р. Бюро запису актів громадянського стану Вижницького району, актовий запис № 6, прізвище заявника також вказано як [PERSON]. З огляду на повідомлення Управління пенсійного фонду України в м.Херсоні від 11.12.2013 року за вих.№471/С-1, [PERSON] було повідомлено про те, що прийняти трудові книжки від 10.06.1969р. та від 01.08.1976р. для призначення пенсії неможливо, оскільки в судовому порядку необхідно встановити належність вказаних трудових книжок [PERSON], через наявність виправлень в прізвищі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На теперішній час заявник має намір отримувати вірно нараховану пенсію, для чого необхідно встановити факт належності йому трудових книжок, які містять виправлення. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт його постійного проживання у квартирі [ADDRESS] зі спадкодавцем [PERSON]. В заяві вказав, що вказаний факт необхідний з метою вирішення питання отримання права на нерухоме спадкове майно; [PERSON] це його матір, яка померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частину зазначеної квартири; спадкоємцями за законом першої черги є він (заявник) та його сестра [PERSON], яка не зверталась до нотаріуса з приводу спадщини, спір про право відсутній. Стверджує про те, що він постійно проживав у вказаній квартирі разом із матір*ю, доглядав її до її смерті. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, посилаючись на викладені у заяві обставини, зазначив, що він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення вказаної спадщини, але нотаріус відмовив у оформленні спадщини. Пояснив, що після смерті матері, інші спадкоємці, з приводу спадщини не звертались. Представник заінтересованої особи прибула в судове засідання лише одного разу, попросила про відкладення розгляду справи по причині неотримання копії зави та додатків до неї, а в подальшому в засідання не прибула; повідомлена про час та дату розгляду справи, надала заявуу про розгляд справи у відсутність представника Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими підставами. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ч. 2 вказаної норми у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Викладені заявником обставини повністю підтверджується наданими ним доказами - документами ( копії, яких приєднані до матеріалів справи): свідоцтвом про її народження; свідоцтвами про смерть [PERSON], актами про фактичне проживання заявника , складеними сусідами по вказаній квартирі та посвідченими ЖЕО, постановою нотаріуса, а також матеріалами спадкової справи, копія якої витребувана судом від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. Тому суд для захисту інтересу заявника застосовує відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 256 ЦПК України обраний ним спосіб щодо встановлення факту, який має юридичне значення, а саме: про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту постійного проживання у квартирі [ADDRESS] зі спадкодавцем [PERSON] на період смерті останньої. В судовому засіданні не встановлено спору про право. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою та просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], що він його батько. Свої вимоги мотивував тим, що він являється спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно встановити факт родинних відносин з батьком, так як прізвище записано по різному. У зв'язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою. До судового засідання заявник не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на заяві наполягав (а.с.20). Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність позовні вимоги визнав (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер батько заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2008 року (а.с.5). Після смерті батька заявник звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але постановою № 648/02-31 від 25.02.2016 року йому було відмовлено у зв'язку з тим, що необхідно підтвердити родинні відносини із спадкодавцем (а.с.8). Той факт, що померлий [PERSON], є рідним батьком заявника підтверджується довідками виконкому Волице-Керекешинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №16 та №15 від 14.01.2016 року (а.с.6,7). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою та просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 03.02.2017 року, як між сином та матір`ю. Свої вимоги мотивував тим, що 03.02.2017 року померла його мати [PERSON], після її смерті залишилась спадщина. Він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але в наданих ним документах було виявлено розбіжності, а саме: прізвище заявника вказано як «Семиовця», а в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано як «Семіовця». У звязку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та наполягали на її задоволенні. Представник заінтересованої особи до судового засідання не вявився, але надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність позовні вимоги визнав (а.с.19). Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 03.02.2017 року померла мати заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ № 363751 від 06.02.2017 року (а.с.12). Після смерті матері заявник звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але листом №429/01-16 від 07.04.207 року йому було повідомлено, що необхідно підтвердити родинні відносини із спадкодавцем (а.с.13). Той факт, що померла [PERSON] є рідною матірю заявника підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії VII-УР №0232761, де в графі мати вказана [PERSON] (а.с.9), довідкою Лузької сільської ради №378 від 31.07.2017 року (а.с.20), також вказаний факт родинних відносин в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою та просив ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме: [PERSON], яка померла [INFO] року є бабусею [PERSON], [INFO] та встановити факт належності [PERSON], [INFO], заповіту складеного 01 квітня 2000 року бабусею [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 01.05.2006 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Заявник звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з приводу встановлення факту родинних відносин. Крім того, державним нотаріусом було повідомлено, що в заповіті, який був складений його бабусею на його ім`я, його прізвище записано як «[PERSON]», а повинно бути зазначено як «[PERSON]». У зв'язку з чим, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник на заяві наполягав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи до судового засідання не в'явився, але надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.17). Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 01.05.2006 року померла бабуся заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2006 року (а.с.6). Після смерті бабусі заявник звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] Той факт, що померла [PERSON] є бабусею заявника підтверджується: заповітом складеним 01.04.2000 року (а.с.7), довідкою Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області №106 від 10.07.2017 року, згідно якої вказано, що його померла бабуся [PERSON] по день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), а також поясненнями свідків у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] Факт належності [PERSON], заповіту складеного 01 квітня 2000 року бабусею [PERSON], який був виданий на ім`я «[PERSON]», належить [PERSON] підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 16.01.2006 року (а.с.3), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.4), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.1978 року (а.с.5), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «[PERSON]». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою. У заяві вказав, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2013 року його батька [PERSON] визнано недієздатним та встановлено опіку над ним. Опікуном призначена його сестра [PERSON], але 08.04.2016 року вона померла. Просив \~призначити його опікуном [PERSON], змінивши опікуна над батьком через смерть сестри. У судове засідання [PERSON] не зявився, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заявника. Зацікавлена особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району у судове засідання не зявилася, про слухання справи сповіщалася належним чином, тому, суд вважає за можливе розглянути справу \~у відсутності представника зацікавленої особи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою що підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2013 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO] та встановлено над ним опіку. Його опікуном була призначена [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з свідоцтва про смерть І-ЖС № 354056, [PERSON] померла 08.04.2016 року (а.с.6). З наданого суду подання органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району № 01/01-11/0685 від 08.06.2016 року вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку, що [PERSON] може виконувати обовязки опікуна (а.с. 21). Частиною першою ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України встановлено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Родинні відносини заявника та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження ЯЮ № 403008 від 16.02.1953 року, згідно якого батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 7). З викладеного вище, вбачається, що [PERSON] як недієздатна особа потребує опіки, його син [PERSON] бажає доглядати свого батька та турбуватися про нього, а тому заява [PERSON] про призначення його опікуном над [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою у порядку окремого провадження, в якій просить надати дозвіл на примусову госпіталізацію [PERSON] у стаціонарне відділення Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком від 6 до 8 місяців, вказавши, що хворий неодноразово знаходився на лікуванні, проте кожен раз самовільно залишав лікарняний заклад. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] самовільно залишив лікарню, лікування не отримує, хворий потребує обов'язкової госпіталізації у зв'язку з тим, що ухиляється від дотримання режиму лікування, не дотримується вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемологічних правил і норм у лікувально-профілактичному закладі, тим самим становить епідемічну небезпеку для оточуючих. Хворий [PERSON] в судове засідання не викликався в зв'язку з тим, що на даний час він є бацилярним хворим, а тому є небезпечним для оточуючих. У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши додані до заяви письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], відповідно до рішення фтизіатричної ЛКК від 12 червня 2014 року перебуває на обліку у фтизіатра з 27 липня 2009 року з діагнозом туберкульоз обох легень (інфільтративний), та потребує тривалого лікування та обов'язкової госпіталізації у стаціонарне відділення ХОПД строком від 6 до 8 місяців, так як ухиляється від проходження лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною вказуючи, що остання, внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та призначення над ним опіки. Обґрунтовуючи вимоги, директор Дарницького дитячого будинку-інтернат [PERSON] зазначила, що [PERSON] з дитинства має психічну хворобу і на дату подання заяви до суду є вихованкою Дарницького дитячого будинку-інтернат та проживає за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги вимоги заяви заявник просить її задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі заявника. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є вихованкою Дарницького дитячого будинку-інтернату (а.с.3-4) та інвалідом першої групи з дитинства по психічному захворюванню (а.с.7). [PERSON] проживає в Дарницькому дитячому будинку-інтернаті, за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №18 від 10.01.2018 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості, яка істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа, може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином суд, має всі правові підстави для визнання особи недієздатною. Дарницький дитячий будинок-інтернат у разі визнання [PERSON], [INFO], яка проживає в Дарницькому дитячому будинку-інтернаті, за адресою: [ADDRESS], недієздатною просить суд покласти функціональні обов`язки опікуна на адміністрацію закладу Дарницького дитячого будинку-інтернату. З огляду на те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості, суд приходить до висновку про необхідність покладення функціональних обов`язків опікуна на адміністрацію закладу Дарницького дитячого будинку-інтернату, в якому перебуває [PERSON] На підставі ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яка мотивована тим, що 15 березня 2017 року між заявником та заінтересованою особою [PERSON] було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис за № 467. Сімейне життя у сторін не склалось, спільного господарства вони не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, спільного майна не має. Крім того, [PERSON], відбуває покарання у Вінницькій установі виконання покарань №1. Тому він дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання заявник [PERSON], не зявився, оскільки відбуває покарання у Вінницькій установі виконання покарань №1, проте в своїй заяві просив розірвати шлюб. Заінтересована особа [PERSON], в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу та просила справу розглянути без її участі. В разі розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне «Шпак». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими, та такими, що відповідають інтересам заявника, тому заяву слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15 березня 2017 року між заявником та заінтересованою особою [PERSON] було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис за № 467 (а.с. 23). Сімейне життя у сторін не склалось, спільного господарства вони не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, спільного майна не має. Відповідно до довідки Вінницької установи виконання покарань №1, № 5/10895 від 28.11.2017 року, [PERSON], [INFO], засуджений до довічного позбавлення волі і перебуває у Вінницькій установі виконання покарань №1 з 05.10.2011 року по теперішній час (а.с. 3). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що шлюб існує лише формально, а тому його збереження буде суперечити інтересам заінтересованої особи [PERSON], що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved