overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. В обгрунтування заяви покликаються на те, що перебувають у шлюбі, від якого мають спільну дитину. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вважають, що нормальні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні сина. Спори щодо майна між ними відсутні. Ухвалою суду від 21 липня 2020 року заяву [PERSON] та [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. В судовому засіданні заявники заяву підтримали повністю з викладених в ній підстав. Просять заяву задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявників, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Заявники мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 3 січня 2020 року заявники уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини, яким визначено місце проживання їх спільного сина, обов`язки та права кожного із заявників щодо виховання та утримання дитини, встановлено розмір аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право прдати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати іти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні заявники підтвердили взаємну згоду на розірвання шлюбу. Спору щодо майна заявники не мають. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права та права дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять розірвати шлюб, посилаючись на наступні обставини. З 02 грудня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1253, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Строни мають протилежні погляди на сімейне життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини. Сторони у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 02 грудня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1253, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 392864 (а.с. 4). Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 234 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про\~\~надання\~\~права\~\~на\~\~шлюб,\~\~про\~\~розірвання\~\~шлюбу\~\~за\~\~заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про те, шлюб між заявниками по даній справі підлягає розірванню. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять шлюб між ними розірвати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від шлюбу подружжя має одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Заявники у судовому засіданні заяву підтримали, просили суд шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення заявників, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 13 жовтня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1377 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні погляди на шлюб, сім'ю та життя, втрату сімейних і подружніх стосунків, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Згідно ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, спору щодо проживання, виховання та утримання малолітнього сина не існує, оскільки заявники досягли відповідної згоди, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, в якої просять встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їхньою матір'ю [PERSON], померлою 22 жовтня 2014 року. В судовому засіданні заявники підтримали свої вимоги, просять суд їх задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] є їх рідною матірю; але у зв*язку з помилкою при написанні її прізвища та імені в свідоцтвах про народження, вони не можуть отримати спадщину після її смерті. Зацікавлена особа до суду не з*явилась, повідомлялась належним чином, її представник надав до суду заяву, в якої проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розглянути за його відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав показання заявників, свідків, суд приходить до наступного: Встановлення вказаного факту необхідне заявникам для одержання спадщини. 22 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №394914, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 22.10.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно. У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] заявники звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері їм було відмовлено, та надане роз'яснення стосовно необхідності підтвердження родинних відносин між ними та матір'ю, і запропоновано звернутися до суду. Заявники не мають можливості успадкувати спадкове майно, що залишалось після смерті матері, оскільки в їхніх свідоцтвах про народження прізвище та ім'я їхньої матері зазначено, як «Трохимчук Настасія Форівна», а згідно зі свідоцтвом про одруження зі [PERSON], прізвище та ім'я матері «Трофімчук Анастасія Форівна». У зв'язку із розбіжністю в документах заявники не можуть підтвердити факт родинних відносин між ними та матір'ю. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Згідно пояснень заявників та свідків [PERSON] та [PERSON], матір*ю заявників є померла 22 жовтня 2014 року [PERSON], яка до укладення шлюбу зі [PERSON] мала прізвище Трофімчук. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, зібрани у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, де зазначають, що з 18.10.1989 року вони перебувають у шлюбі, але дітей від шлюбу не мають. У 2008 році усиновили хлопчика. Зараз мають бажання усиновити дівчинку шести років. Заявники здорові, мають постійний заробіток та житло. На обліку та лікуванні в диспансерних відділеннях психіатрії не перебували, до кримінальної відповідальності не притягувалися. Бажають усиновити малолітню дитину та стати її батьками. У судовому засіданні заявники свої вимоги підтримали у повному обсязі. Представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Судом встановлені слідуючи факти і відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 1989 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували у к/с ім. Навоі Середньочирчицького району Ташкентської області Узбецької РСР. Проживають у шлюбі вже майже 25 років. В шлюбі спільних дітей не мають, в 2008 році усиновили хлопчика. Зараз мають бажання мати ще одну дитину - дівчинку, якій хочуть дати своє прізвище та батьківську любов, забезпечити повноцінний розвиток та виховання дитини. З метою усиновлення дитини вони звернулися до служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, де перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі з 17 вересня 2014 року за № 4/14. Відповідно до вимог статті 211 Сімейного кодексу України вони можуть бути усиновлювачами, мають стабільний дохід, засудженими не значаться, мають власний житловий будинок, легковий автомобіль, побутову техніку тощо. В їх сім'ї тривалий час проживає дитина [PERSON], [INFO], яка є донькою родичів та їх племінницею. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] надали згоду на усиновлення їхньої доньки [PERSON], [INFO], яку нотаріально завірено. На підставі вказаної заяви малолітня [PERSON], [INFO], є дитиною, яка підлягає усиновленню, внаслідок чого була взята на місцевий облік з усиновлення службою у справах дітей Чаплинської районної адміністрації Херсонської області за місцем перебування дитини. Дівчинка добре адаптувалась в сім'ї, вважає заявників своїми батьками. Для неї створено всі необхідні умови для повноцінного проживання та всебічного розвитку і вважають її своєю рідною донькою. Зазначені обставини підтверджуються доданими до заяви документами. На підставі викладеного та у відповідності із ст.ст. 207, 208, 211, 217, 223, 224, ч. 1, 3 ст. 229, ст. 230, ч. 2, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, де зазначають, що їм було видано свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства. При видачі свідоцтв з невідомих їм причин було допущено помилки, а саме: при видачі свідоцтва на імя [PERSON] її по батькові, зазначено як Егорівна замість Єгорівна. При видачі свідоцтва на імя [PERSON], допущено помилку в написанні його прізвища, а саме: його прізвище зазначено як [PERSON], замість [PERSON]. Просять встановити факт належності правовстановлюючих документів. У судовому засіданні представник заявників за довіреністю [PERSON] вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника заявників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ХО-ХVІІІ № 003547, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON]. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ХО-ХVІІІ № 003440, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON]. Це підтверджується показами представника заявників, копіями свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства та іншими матеріалами справи. Встановлення факту необхідно для захисту своїх майнових прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 30.12.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Їх (заявників) сімейне життя не склалось, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважають, що спільне проживання не можливе. 03.10.2019 року між ними укладено Договір про визнання місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні й утриманні. До суду сторони не з`явились, надіслали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, заяву просили задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.12.2011 року. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Примиритися, зберегти сім`ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, посилаючись на те, що вони уклали шлюб між собою, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є малолітня дитина. У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, вважають, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просять розірвати шлюб за їх спільною згодою. В судове засідання заявники не зявилися, в заяві просили розглядати справу без їх участі та задовольнити її. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.12.2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2123. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. 01.11.2017 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений аліментний договір з умовами виховання дитини. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи згоду подружжя, яке має дитину, на розірвання шлюбу, суд ухвалює рішення про задоволення їх заяви про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, посилаючись на те, що вони уклали шлюб між собою, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є малолітня дитина. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, вважають, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просять розірвати шлюб за їх спільною згодою та відновити [PERSON] її дошлюбне прізвище [PERSON] . В судове засідання заявники не з`явилися, надали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі та задовольнити її, [PERSON] просила не змінювати її прізвище. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.2004 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №661. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . 05.07.2019 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, утримання та виховання дитини. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи згоду подружжя, яке має дитину, на розірвання шлюбу, суд ухвалює рішення про задоволення їх заяви про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, посилаючись на те, що вони уклали шлюб між собою, зареєстрований у встановленому законом порядку, від якого у них є неповнолітня дитина. У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, вважають, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просять розірвати шлюб за їх спільною згодою. В судове засідання заявники не з»явилися, в заяві просили розглядати справу без їх участі та задовольнити її. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.07.2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1036. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи згоду подружжя, яке має дитину, на розірвання шлюбу без надання часу для примирення, суд ухвалює рішення про задоволення їх заяви про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved