Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба, [PERSON], яка на час відкриття спадщини мала право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в КСП «Мар'янівське», с. Мар'янівка, Гребінківського району Полтавської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Інших спадкоємців за законом які б прийняли спадщину або претендували на неї не має, оскільки єдина її дочка (мати заявника) [PERSON] померла до відкриття спадщини [INFO]. Просить суд встановити факт прийняття ним, [PERSON], [INFO], спадщини після померлої [INFO] [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та керування спадковим майном. В судове засідання заявник та його представник не з'явилися, згідно наданої заяви просять розглядати справу за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Гребінківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву згідно якої не заперечує проти встановлення заявленого факту, що має юридичне значення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла баба заявника, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис про смерть № 10 (а.с.5). Померла [PERSON] на час відкриття спадщини мала право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в КСП «Мар'янівське», с. Мар'янівка Гребінківського району Полтавської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Гребінківської районної державної адміністрації № 404 від 24.12.1996 року (а.с.6). Окрім заявника іншим спадкоємцем за законом мала б бути його мати, [PERSON], але вона померла [INFO] до відкриття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] актовий запис про смерть №22. (а.с.11). Факт родинних відносин заявника зі спадкодавцем підтверджуються рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.11.2016 року по цивільній справі №528/1036/16-ц та свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с.8,9). [PERSON] звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори з метою отримання на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте йому було відмовлено у його видачі через те, що не підтверджено факт прийняття спадщини, про що свідчить відповідний лист Гребінківської ДНК №81/01-16 від 04.02.2017 року (а.с.3). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності зі ст.548 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно роз'яснення науково-практичного коментаря ЦК Української РСР (1963 року), зокрема статті 549 визначено, що спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він втупив в управління або користування спадковим майном. Доказом може служити наявність у спадкоємця: … державного акту про право власності на землю та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт, що має юридичне значення - встановленим. На підставі викладеного, відповідно до ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved