Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що вони є різними людьми, мають різні погляди на життя. Примирення між ними неможливе. Заявники зареєстрували шлюб 27 травня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління. Від подружнього життя заявники мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вважають, що шлюб в них носить формальний характер. Після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя того з батьків, хто проживатиме окремо, участь у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо та розмірі аліментів на дитину. Просять розірвати шлюб. У судове засідання заявники не з`явилися, однак 28.08.2019 р. подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують, просять розірвати шлюб. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 27 травня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління, актовий запис №1043, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя заявники мають доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заявники подружні відносини не підтримують, разом не проживають та не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними не можливе. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсності волі дружини та чоловіка, після розірвання не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх дитини, що відповідає вимогам ст.109 СК України. Заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved