Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою про оголошення особи померлою, покликаючись на те, що її батько [PERSON], [INFO] у 2004 році виїхав на заробітки у Російську Федерацію, звязок із нею підтримував. В червні 2010 року батько повідомив свій постійний номер телефону, однак з липня 2010 року номер був постійно відключений. 11 жовтня 2010 року батько не привітав її з днем народження, що видалося їй дивним. Тривалий час вона намагалась встановити звязок з батьком, однак нікому не було відоме місце його знаходження та роботи. В червні 2013 року з нею зявились працівники карного розшуку ГУ МВС України у Львівській області та повідомили про вбивство її батька на території Російської Федерації. Внаслідок того, що жодної офіційної інформації Управління карного розшуку м. Санкт-Петербург їй не надало, вона не може приватизувати квартиру та зняти його з реєстрації. Просить оголосити [PERSON] померлим. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, дали аналогічні пояснення, просять заяву задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON] /[PERSON]/ Х.Т. /а.с. 8/ Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У відповідності до абз. 3 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні повідомили, що [PERSON] у 2004 році виїхав на заробітки у Російську Федерацію, з того часу не з'являвся та вони з ним не спілкувались. Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у обєктивному взаємозвязку з іншими матеріалами заяви, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. На підставі наведеного, оскільки з місця проживання [PERSON] з червня 2010 року немає відомостей про місце його перебування, заявнику згідно телефонограми карного розшуку ГУ МВС України у Львівській області повідомлено про вбивство [PERSON] на території Російської Федерації, суд вважає, що [PERSON], [INFO] слід оголосити померлим. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити повністю.

Outcome: approved