overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду в грудні 2015 року з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. [PERSON] народилася 06 липня 1961 року. ЇЇ батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження. Батько був власником житлового будинку № 32 по вул. Кубанська м. Марганець, Дніпропетровської області. ( виписка з технічного паспорта). 11 червня 1996 року батько помер. Після його смерті мати - [PERSON] стала спадкоємцем його майна і одержала нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААР № 528943, реєстр № 2881. 15 серпня 1999 року мати - [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 279068. На момент смерті матері заявник не була зареєстрована у будинку батьків. Але фактично проживала з батьками тому, що обидва дуже хворіли. Доглядала їх заявник, похоронила їх і на сьогодні заявник є єдина спадкоємиця після смерті матері. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру. Після смерті матері заявник фактично прийняла спадщину бо користується, розпоряджається будинком, земельною ділянкою та усім майном, яке залишилося у хаті після смерті батьків. 02 листопада 2015 року заявник звернулася до нотаріальної контори де одержала відмову з розясненням, що заявник пропустив шестимісячний строк передбачений законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник заявника в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] народилася 06 липня 1961 року. ЇЇ батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження. Батько був власником житлового будинку № 32 по вул. Кубанська м. Марганець, Дніпропетровської області. ( виписка з технічного паспорта). 11 червня 1996 року батько помер. Після його смерті мати - [PERSON] стала спадкоємцем його майна і одержала нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААР № 528943, реєстр № 2881. 15 серпня 1999 року мати - [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 279068. На момент смерті матері заявник не була зареєстрована у будинку батьків. Але фактично проживала з батьками тому, що обидва дуже хворіли. Доглядала їх заявник, похоронила їх і на сьогодні заявник є єдина спадкоємиця після смерті матері. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] на момент її смерті 15 серпня 1999 року за адресою: вул. Кубанська буд. № 32 м. Марганець Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. Тому суд вважає доведеним, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду в жовтні 2013 року з заявою про встановлення факту приналежності документів. Заявник [PERSON] [INFO] до одруження мала призвіще «[PERSON]». В вересні 2013 року заявник звернулася до УПФУ в м. Марганець із заявою про призначення пенсії. Однак листом від 01.10.2013 року УПФУ в м. Марганець повідомило заявника про те, що документи про навчання (атестати [NUMBER], [NUMBER]) при призначенні заявнику пенсії не можуть бути прийнятті, оскільки в атестатах зазначено призвіще « [PERSON]» в свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб значиться призвіще «[PERSON]» . Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримує в повному обсязі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: Заявник [PERSON] [INFO] до одруження мала призвіще «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.10.1977 року . В період з 01.09.1973 року по 30.08.1975 року заявник навчалася у професійно-технічному училищі в м. Марганець обласного (міського) управління побутового обслуговування населення за спеціальністю «кравець верхнього чоловічого, жіночого та дитячого одягу». За результатами навчання отримала атестат [NUMBER] від 30.11.1975 року. В даному атестаті помилково зазначено про те, що атестат виданий «[PERSON], а ні «[PERSON]». В період з 01.09.1973 року по 30.11.1975 року заявник навчалася у професійно-технічному училищі в м. Марганець обласного (міського) управління побутового обслуговування населення за спеціальністю «комплексний приймальник». За результатами навчання отримала атестат [NUMBER] від 15.12.1975 року. В даному атестаті помилково зазначено про те, що атестат виданий «[PERSON], а ні «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Тому суд вважає доведеним, що документи про навчання (атестати [NUMBER], [NUMBER]) належать [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду, вказавши, що на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], вони люблять один одного і бажають зареєструвати шлюб, проте вона ще не досягла шлюбного віку. Вони зустрічаються вже більше 2-х років, разом проживають, крім того вона перебуває на 8 тижні вагітності. На підставі наведеного просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] Заявник, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, просить задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] ( мати заявниці)в судове засідання теж не з?явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти шлюбу її доньки з [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Як встановлено з паспорта [PERSON] серія [NUMBER] виданого Сокальським РВ ГУ ДМС України у Львівській області 03.04.2013р., вона народилася [INFO]., а тому не досягла шлюбного віку. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно заяви від 14.05.2014р. мати заявниці не заперечуює проти її одруження з [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] згідно довідки КЗ СРРЛО «Сокальська поліклініка» знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу її вагітності та перебуває на 8 тижні такої, [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення так, як це відповідає інтересам заявника Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду в лютому 2014 року з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та своєчасного прийняття спадщини. [PERSON] приходилась заявнику [PERSON] матір'ю. Через похилий вік матері та її хвороби з 2009 року [PERSON] переїхала жити до заявника в квартиру по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 1996 року. Спадкоємцями першої черги за законом є заявник [PERSON] та племінник [PERSON], як спадкоємець за правом представлення. Заявник звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву в повному обсязі. Зацікавлена особа надала до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] приходилась заявнику [PERSON] матір'ю. Через похилий вік матері та її хвороби з 2009 року [PERSON] переїхала жити до заявника в квартиру по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 1996 року. Спадкоємцями першої черги за законом є заявник [PERSON] та племінник [PERSON], як спадкоємець за правом представлення. Після смерті [PERSON] заявник є єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, оскільки [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Заяву про прийняття спадщини заявник не подавав, через те, що [PERSON] до своєї смерті постійно проживала з заявником. Судом допитані свідки для перевірки факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що з [PERSON] постійно проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 01 грудня 2009 року по 19 квітня 2012 року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, спадкоємець не заявив про відмову від неї. Тому суд вважає доведеним, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 234 ЦПК України, посилаючись на те, що вона і заінтересована особа у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14 вересня 2011 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №67. Від даного шлюбу спільних дітей у них немає. [PERSON] на даний час перебуває у Вінницькій виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№86), де відбуває покарання. На даний час вона має на меті створити нову сім'ю та офіційно зареєструвати новий шлюб із іншим чоловіком, з яким вони вже фактично створили сім'ю без реєстрації шлюбу. В судове засідання заявниця не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона заявлені вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. З Вінницької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№86) надійшла заява від [PERSON]М, в якій останній проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2011 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №67. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. \~\~\~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, спору щодо проживання, виховання та утримання дітей не існує, оскільки заявники досягли відповідної згоди, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 234 ЦПК України, посилаючись на те, що останній засуджений до позбавлення волі і перебуває у ВВК №20. Від шлюбу дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що за час спільного сімейного проживання склалися обставини, що призвели до неможливості подальшого спільного проживання, зокрема такі, як різні погляди на життя у питаннях смаків, інтересів, кола друзів, культури поведінки, ставлення до родичів та інше, згодом зникла довіра один до одного, сім'я фактично не існує. Підтримавши у судовому засіданні заяву про розірвання шлюбу, [PERSON] просила її задовольнити. З ВВК №20 надійшла заява [PERSON], в якій останній проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 18.05.11 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 57. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, спору щодо проживання, виховання та утримання дітей не існує, оскільки заявники досягли відповідної згоди, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою, в якій просить поновити цивільну дієздатність [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] рекомендовано перебувати у геріатричному пансіонаті. В судовому засіданні заявник [PERSON] після ознайомлення з висновком судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 не підтримала заяву. Представник виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON] пояснила, що у звязку з висновком судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 вона вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити. Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи, що заявник [PERSON] не підтримує свою заяву. Згідно ст.42 ЦК України суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася дієздатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 у [PERSON] мають місце клінічні ознаки розумової відсталості (F70 за Міжнародною Класифікаією Хвороб 10-го перегляду), у звязку з чим він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто цей розлад може істотно вплинути на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою, в якій просить поновити цивільну дієздатність [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] рекомендовано перебувати у геріатричному пансіонаті. В судовому засіданні заявник [PERSON] після ознайомлення з висновком судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 не підтримала заяву. Представник виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON] пояснила, що у звязку з висновком судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 вона відмовити у задоволенні заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання повторно не з*явилася, будучи належним чином повідомленою. Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи, що заявник [PERSON] не підтримує свою заяву. Згідно ст.42 ЦК України суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася дієздатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №592 від 15.09.2016 у [PERSON] мають місце клінічні ознаки розумової відсталості (F70 за Міжнародною Класифікаією Хвороб 10-го перегляду), у звязку з чим він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто цей розлад може істотно вплинути на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення опіки над недієздатною особою, зазначивши, що вона є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка з дитинства хворіє на психічну хворобу, є інвалідом другої групи, внаслідок хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 09.08.2011 року опікуном недієздатної [PERSON] призначено її батька - [PERSON] . Після смерті останнього, 17 грудня 2018 року, заявник звернулася до суду із заявою про призначення її опікуном над недієздатною сестрою. \~Заявник [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити заяву з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування - Великобілозерської районної державної адміністрації Онушко Андрій Васильович у судовому засіданні не заперечував проти призначення [PERSON] опікуном над недієздатною сестрою [PERSON] Представник заінтересованої особи Комунальної установи\~«Веселівський психоневрологічний\~інтернат» Запорізької\~обласної ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20.12.1999 року [PERSON] визнана недієздатною, тому що, згідно з актом судово-психіатричної експертизи [PERSON] виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості, в силу чого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з наданими письмовими доказами медичні протипоказання з боку здоров`я для здійснення [PERSON] обов`язків опікуна відсутні. Відомості про те, що інші особи звертались із заявами про призначення їх опікунами над недієздатною до органу опіки та піклування Великобілозерської районної адміністрації Запорізької області суду не надано. Відповідно ч.1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Підстав, які б перешкоджали призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , передбачених ст.ст.\~63,\~64 ЦК України, судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересованої особи: Відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер її дід [PERSON], про що 09 лютого 1942 року в книзі реєстрації актів про смерть у Солом'янському районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 95, який був похований на Байковому кладовищі в м. Києві. Однак, в актовому записі про смерть було допущено помилку та невірно вказано прізвище та ім'я [PERSON] замість вірного [PERSON]. В подальшому у довідках про смерть та поховання на Байковому кладовищі було вказано прізвище та ім'я [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин необхідне для можливості користуватися місцем на Байковому кладовищі у м. Києві поруч з могилою померлого [PERSON]. Заявник подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві надав до суду заяву, з проханням розглядати справу без участі представника, заявлені вимоги підтримує повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], про що 09 лютого 1945 року в книзі реєстрації актів про смерть у Солом'янському районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 95, який похований на Байковому кладовищі в м. Києві ( а.с 6). Згідно з свідоцтвом про народження батьками [PERSON], яка народилась [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO], батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (до одруження [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 27 вересня 1953 року № 1529) (а.с. 5) . В записі про смерть № 95 від 09 лютого 1942 року зазначено, що тіло померлого [PERSON] видано для поховання його дружині [PERSON], що свідчать про наявність родинних стосунків (а.с. 42,43). В нотаріально завіреній заяві від 30 жовтня 2014 року свідка [PERSON] зазначено, що вона тривалий час особисто знала [PERSON] та неодноразово з ним зустрічалася . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що [PERSON] є онукою [PERSON], тому заява підлягає задоволенню. У зв'язку із вищевикладеним та

Outcome: approved