Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Заявник через свого представника адвоката [PERSON] ланову О.Б. звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини та материнства, в якій зазначила, що була народжена 30 березня 1998 року у м. Єнакієве Донецької області. Її мати [PERSON], [INFO], вчасно не отримала медичне свідоцтво про народження доньки, а зараз, у зв`язку з розгортанням ООС на території м. Єнакієве, отримати дублікат цього документу неможливо. Таким чином, актового запису про народження заявниці у Державному реєстрі актів цивільного стану немає. Також Заявниця підкреслює, що від народження і донедавна проживала разом з матір`ю та перебувала на її утриманні. Просить встановити факт її народження та материнство відносно неї [PERSON], яка була залучена до процесу в якості заінтересованої особи та надала письмові пояснення, в яких підтримала вимоги заявниці та підтвердила своє материнство відносно неї, просила проводити судові засідання за її відсутності. Інша заінтересована особа - Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до судового засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких проти задоволення заяви не заперечує, судові засідання у справі просить проводити за її відсутності. Одночасно з заявою про встановлення факту народження дитини та материнства було подано заява (клопотання) про призначення судової медико-генетичної експертизи на підтвердження біологічного материнства, яка була підтримана заінтересованою особою [PERSON]. Суд своєю Ухвалою від 04 грудня 2018 року клопотання задовольнив, призначив судову медико-генетичну експертизу (генетичну із застосуванням методу аналізу ДНК), проведення якої доручив експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, а відібрання зразків біологічного матеріалу для проведення експертизи - Комунальному закладу охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи. Провадження по справі на час проведення експертизи було зупинено та відновлено Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року у зв`язку з надходженням висновку експерта F 103-10-2019. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є старшою з п`ятьох дітей громадянки України [PERSON], [INFO] За твердженнями самої заявниці та заінтересованої особи [PERSON], дівчина була народжена 30 березня 1998 року у м. Єнакієве Донецької області. Згідно відповіді Міністерства юстиції України від 13.08.2018 року за результатами проведеної перевірки актового запису про народження [PERSON], [INFO], у Державному реєстрі актів цивільного стану не виявлено (а.с. 7). Згідно Висновку експерта F 103-10-2019 від 29.03.2019 року вірогідність підтвердження біологічного материнства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини F біологічне материнство вважається доведеним. За твердженнями самої заявниці, а також F заінтересованої особи [PERSON], заявниця з моменту народження і донедавна проживала разом з матір`ю [PERSON], виховувалась нею та перебувала на повному її утриманні. Однією родиною вони також переїхали з м. Єнакієво до м. Харкова у зв`язку з початком АТО на території Донецької області, зокрема F у м. Єнакієво. На момент народження доньки громадянка [PERSON] у шлюбі не перебувала, відтак інформація про батька відома заявниці та суду зі слів матері. У постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі F 6-20цс15 наведений такий правовий висновок. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України (далі - СК України) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Згідно статті 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до частини першої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати не перебуває у шлюбі, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Судом встановлено відсутність медичного свідоцтва про народження [PERSON] та неможливість отримання дублікату цього документу у зв`язку з проведенням на території міста Єнакієво Донецької області ООС. Згідно частини другої статті 132 Сімейного кодексу України визнання факту материнства можливе за рішенням суду. Заяву про встановлення факту материнства може подати особа, яка утримує та виховує дитину, а також F сама дитина, по досягненні повноліття. Судом також встановлено відсутність у заявниці паспорту та неможливість його отримання без свідоцтва про народження за умови відсутності у Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про народження. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 F 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за наявності умов, зазначених у пункті 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до статті 131 Сімейного кодексу може подати особа, яка вважає себе матір'ю дитини, а також F сама дитина по досягненні нею повноліття. При цьому, суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Згідно п. 9 наведеної Постанови Пленуму ВСУ, відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, що відповідає положенням чинного на момент народження заявниці Кодексу про Шлюб та Сім`ю. Враховуючи незначність розбіжностей щодо підстав та процедури визначення батьківства (материнства), передбачених у чинному на момент народження заявниці Кодексі України про Шлюб та Сім`ю та чинному станом на час розгляду справи Сімейному кодексі України, суд оцінює докази у їх сукупності, не надаючи переваги жодному з них. Таким чином, враховуючи висновок експерта щодо доведеності біологічного материнства, а також F враховуючи підтверджене спільне проживання заявниці з її біологічною матір`ю, виховання та утримання заявниці матір`ю, суд вважає доведеним материнство [PERSON], [INFO], по відношенню до [PERSON], [INFO] Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені заявницею обставини, які вона просить встановити, доведені належними, достовірними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства та у своїй сукупності підтверджують юридично значимі факти, які суд вважає за необхідне встановити.

Outcome: approved