Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, мотивуючи тим, що 27.09.2017 року в м. Хрустальний (стара назва Красний Луч) Луганської області померла його тітка [PERSON], про що свідчить медичне свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть видане відділом ЗАГС Краснолучського міського управління юстиції Мінстерства юстиції Луганської Народної Республіки. Він є спадкоємцем за заповітом. Для реалізації його права на спадщину за заповітом, він звернувся в органи державної реєстрації актів цивільного стану Буринського району для реєстрації смерті [PERSON], однак отримав відмову, оскільки остання померла на тимчасово окупованій території України, видані там документи не можуть бути прийняті та не визнаються державними органами України. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що його тітка [PERSON] народилася в с. Черепівка, Буринського району, Сумської області, є громадянкою України і дійсно померла в м. Хрустальний Луганської області. Встановлення цього факту необхідно для належного оформлення його спадкових прав. Представник заінтересованої особи не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року в м. Хрустальний (стара назва Красний Луч) Луганської області померла тітка заявника - [PERSON], про що свідчить медичне свідоцтво про смерть №209 від 28.09.2017 року, свідоцтво про смерть серії І-ВВ №042949 видане відділом ЗАГС Краснолучського міського управління юстиції Мінстерства юстиції Луганської Народної Республіки, довідка про дату та причину смерті від 28.09.2017 року, якою встановлено, що дата смерті 27.09.2017 року та визначена причина смерті: гостра серцева недостатність та довідка ОСМД «Добробут» №29 від 22.01.2018 року (а.с. 6-9). Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч.2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] у м. Хрустальний Луганської області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, який відмовив у проведенні такої реєстрації (а.с.5). Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Пленум верховного Суду України в п. п. 1, 13\~ Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки він є спадкоємцем за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті (а.с.10,13-14). Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З урахуванням вищенаведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених в заяві та наданими до неї письмовими доказами стосовно того, що [PERSON] дійсно померла 27.09.2017 року в м. Хрустальний Луганської області, у звязку з чим дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved