overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 14.03.2001 року перебуває у шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також заявник вказала, що її чоловік на даний час засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання в Катеринівській виправній колонії №46. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, постійно виникають конфлікти та суперечки, у зв'язку з цим шлюбні відносини були фактично припинені, тому заявник просить суд розірвати шлюб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила таку задовольнити. Ухвалою про відкриття провадження від 21.07.2017 року Катеринівській ВК №46 було доручено забезпечити участь заінтересованої особи [PERSON] в режимі відеоконференції на визначений час та дату, однак участь такого забезпечена не була. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.03.2001 року перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим 14.03.2001 року Відділом РАГС Миколаївського РУЮ Львівської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із тексту заяви вбачається, що заінтересована особа на даний час засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання в Катеринівській виправній колонії №46. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 3 ст. 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що з 2004 року по 2014 рік вона проживала однією сім'єю, без офіційного укладення шлюбу з [PERSON], а саме: з 2004 р. по 2006р. вони проживали в квартирі [ADDRESS], а з 2006 року по 2013 рік в квартирі покійної матері [PERSON] розташованої за адресою: [ADDRESS]. З 2013р. по 2014р. вони разом з [PERSON] проживали однією сім'єю, в квартирі [ADDRESS]. Під час спільного проживання сторони вели спільне господарство, повністю благоустроїли квартиру, придбали нове майно, меблі. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 2004р. до 11.03.2014р. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав викладених в заяві. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12.03.2014р. міським відділом державної РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблений актовий запис №518. Відповідно до довідки ОСББ «Горького,4» вих.№11 від 02.04.2014р. видана [PERSON] про те, що вона дійсно фактично проживала в [ADDRESS] з 20.07.2013р. по 11.03.2014р. у наступному складі родини: - [PERSON] ([INFO]) - чоловік без офіційного укладення шлюбу, помер [INFO] Крім того, що [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з заявником [PERSON] у період з 2004 року по день смерті, в судовому засіданні підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також фотокартками та листами, які приєднані до матеріалів справи. Відповідно ст.256 ЦПК України суди встановлюють факт сумісного проживання жінки та чоловіка без шлюбу. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт проживання однією сім'єю встановлено в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 2006 року вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] до моменту смерті останнього. Проживали спільно в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], здійснили в ній ремонт, сплачували комунальні та інші платежі та вели спільне господарство, як одна родина, одна сім'я. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На моменті смерті [PERSON] заявниця проживала з ним в вищевказаній квартирі та після смерті останнього повністю взяла на себе тягар його поховання. За час свого життя [PERSON] так і не склав заповіт, інших родичів окрім неї в померлого немає. У зв'язку із тим, що в передбаченому законом порядку вони шлюб не уклали - нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємиці свідоцтво про право на спадщину, а отже необхідно встановити факт, що має юридичне значення для належного оформлення права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по 31.01.2013 року. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити. Зацікавлена особа в судовому засіданні заяву визнала в повному обсязі, проти задоволення не заперечували. Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності від 19.05.2008 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.01.2014 року - [INFO] [PERSON] помер. Згідно показів свідка [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні вбачається, що з 2006 року і до моменту смерті [INFO] [PERSON] [PERSON] проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] спільно в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, як одна родина. Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальних органів ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала спільно з [PERSON] та згідно матеріалів справи поховала його та виконала всі інші пов'язані з цим витрати. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що з 27.09.1975р. заявник та [PERSON] уклали шлюб, який 10.12.2002року було розірвано, однак після його розірвання вони проживала однією сімєю за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. [INFO] [PERSON], помер. Просить встановити факт сумісного проживання її [PERSON] та [PERSON] на час його смерті яка сталась [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд без її участі, заяву підтримала. Представник зацікавленої особи в судове засідання надала заперечення та заяву, що не заперечують провести розгляд без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.09.1975р. міським відділом ЗАГС м.Каховки Херсонської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.09.1975р., після шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що зроблений актовий запис №352. Відповідно до відмітки в паспорті [PERSON] серії [NUMBER], виданого 22.09.1998р. Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, 10.12.2002 року припинено шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08.05.2012р. міським відділом державної РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблений актовий запис №870. Відповідно до довідки Українського товариства глухих Херсонська обласна організація УТОГ від 11.11.2014р., дана [PERSON] в тому, що вона дійсно всі ці роки з 27.09.1975року по [INFO] безрозривно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON]. Відповідно до акту від 08.11.2014р. складеного ТОВ «Шумен» на підставі опитування сусідів , які підтверджують сумісне проживання та ведення спільного господарства заявника з померлим. Відповідно ст.256 ЦПК України суди встановлюють факт сумісного проживання жінки та чоловіка без шлюбу. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з липня 2007 року вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] і до моменту смерті останнього. Проживали спільно в квартирі [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON], здійснили в ній ремонт, сплачували комунальні та інші платежі та вели спільне господарство, як одна родина. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. На моменті смерті [PERSON] заявник проживала з ним в вищевказаній квартирі та після смерті останнього повністю взяла на себе тягар його поховання. За час свого життя [PERSON] так і не склав заповіт, інших родичів окрім неї в померлого немає. У зв'язку із тим, що в передбаченому законом порядку вони шлюб не уклали, нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємиці свідоцтво про право на спадщину, а отже необхідно встановити факт, що має юридичне значення для належного оформлення права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 2007 року по 10.10.2013 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просила задовольнити. Зацікавлена особа в судовому засіданні заяву визнала в повному обсязі. Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 27.04.1996 року, який зареєстрований в ХДБТІ 12.07.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.01.2014 року - [INFO] [PERSON] помер. Згідно показів свідків [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні вбачається, що з липня 2007 року і до моменту смерті [PERSON] - [INFO] [PERSON] проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] спільно в квартирі [ADDRESS], вели спільне господарство, як одна родина. Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальних органів ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала спільно з [PERSON] та згідно матеріалів справи поховала його та виконала всі інші пов'язані з цим витрати. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що її брат [PERSON],[INFO] є інвалідом 2 групи внаслідок психічного захворювання, перебуває на обліку у лікаря психіатра, а тому просить визнати останнього недієздатним. Від заявника надійшла заява просить справу розглядати без її участі, вимоги підтримує та просить задовольнити, а тому суд розглянув справу без участі останньої. Від заінтересованої особи надійшла заява просять справу розглядати без їх участі вимоги підтримують а тому суд розглянув справу без участі останніх. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що брат заявниці [PERSON], [INFO] є інвалідом 2 групи з квітня 2014 року та з 1979 року перебуває на обліку у лікаря психіатра. Відповідно до висновку експертизи від 16.09.2014 року [PERSON] на даний час неспроможний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є всі підстави передбачені ст. 39 ЦК України для визнання останнього недієздатним. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішення Козіївської сільради Коростишівського району від 21.05.2014 року [PERSON] може бути опікуном над хворим братом [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що її донька [PERSON] , [INFO] є пенсіонеркою по інвалідності 2 групи внаслідок психічного захворювання, перебуває на обліку у лікаря психіатра, а тому просить визнати останню недієздатною. Від заявника надійшла заява просить справу розглядати без її участі, вимоги підтримує та просить задовольнити, а тому суд розглянув справу без участі останньої. Від заінтересованої особи надійшла заява просять справу розглядати без їх участі вимоги підтримують а тому суд розглянув справу без участі останніх. Враховуючи стан здоров`я [PERSON] остання не викликалась в судове засідання. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що донька заявниці [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи з 19 жовтня 2020 року. Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 160-2021 від 08.06.2021 року [PERSON] на даний час страждає на стійкий галюцінаційно-маячний розлад змішаного органічного ґенезу з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю по органічному типу і ступінь наявних змін з боку мислення, пам`яті, інтелекту, емоцій, волі та критичних здібностей на даний час настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є всі підстави передбачені ст. 39 ЦК України для визнання останньої недієздатною. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростишівської міськради від 31.08.2021 року [PERSON] може бути опікуном дочки [PERSON] . Відповідно до вимог ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її дочка [PERSON] , [INFO] є інвалідом 1 групи з дитинства, страждає на хронічне нервово-психічне захворювання (дитячий церебральний параліч) через хворобу не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, внаслідок чого просить суд визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною. Ухвалою суду від 19.02.2020 року призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення психічного стану [PERSON] . У судове засідання заявник не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав суду лист про розгляд справи у відсутність представника у зв`язку з виробничою необхідністю, заяву підтримав. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Із наданих суду документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] . [PERSON] , інвалід І групи з дитинства. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 556 від 07.10.2020 року у теперішній час [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (згідно МКХ-10:F71). За своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 21,22). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання особи недієздатною суд вважає обґрунтованими. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням. Судові витрати по справі віднести за рахунок держави. На підставі ст. 39, 41, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її син [PERSON] , [INFO] є інвалідом 1 групи з дитинства, перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №4, через хворобу не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, внаслідок чого просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Ухвалою суду від 28.12.2019 року призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення психічного стану [PERSON] . У судове засідання заявник не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав суду лист про розгляд справи у відсутність представника у зв`язку з виробничою необхідністю, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Із наданих суду документів вбачається, що [PERSON] є громадянином України, є сином [PERSON] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 474 від 27.08.2020 року у теперішній час [PERSON] , [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості з рисами аутизму (згідно МКХ-10:F72.1, 84.1, 80.1). За своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 34-35). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання особи недієздатною суд вважає обґрунтованими. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням. Судові витрати по справі віднести за рахунок держави. На підставі ст. 39, 41, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її син [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи з дитинства, перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №4, через хворобу не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, внаслідок чого просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Ухвалою суду від 12.12.2019 року призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення психічного стану [PERSON] . У судове засідання заявник не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав суду лист про розгляд справи у відсутність представника у зв`язку з виробничою необхідністю, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 120 від 21.02.2020 року у теперішній час [PERSON] страждає на легку розумову відсталість з вираженим емоційно-вольовими порушеннями, епісиндромом в анамнезі (F70.1-згідно з МКХ-10). За своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-33). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання особи недієздатною суд вважає обґрунтованими. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням. Судові витрати по справі віднести за рахунок держави. На підставі ст. 39, 41, ЦК України,

Outcome: approved