Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO], є її батьком, зазначивши на момент її народження її батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, в зв'язку з чим у свідоцтві про її народження в графі мати зазначено - [PERSON], а в графі батько - запис відсутній. Однак з дня її народження вони проживали однією родиною з [PERSON] та він визнавав себе її батьком та батьком, займався її вихованням. Після його смерті відкрилась спадщина, однак оформити свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки у свідоцтві про народження відсутній запис про батька. В судове засідання заявник не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, заяву підтримала повністю. В судове засідання представник заінтересованої особи - Фруктовської сільської ради Мелітопольського району, та заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] не з'явились, від них надійшли заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, проти заяви не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Судом встановлено, що у між [PERSON] та [PERSON] склалися фактичні шлюбні відносини. Вони стали проживати разом, вести спільне господарство. Під час фактичних шлюбних відносин [INFO] в них народилась донька [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про народження, видана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 01. Оскільки на час народження дитини шлюб між [PERSON] та [PERSON] не було зареєстровано, в свідоцтві про народження дитини в графі мати зазначено - [PERSON], а в графі батько - запис відсутній. В подальшому, заявник 10 грудня 1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Також, заявник 29 листопада 1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 01. Згідно з вимогами статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності з п.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Крім того, оскільки до суду від заінтересованих осіб надійшли клопотання про визнання заяви, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], є батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved