Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Заявники звернулись до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №781, між ними. В обґрунтування заяви, заявники посилались на те, що 14 липня 2012 року між ними укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №781. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у заявників не склалося. Вони мають зовсім протилежні погляди на сімейне життя, намагались всіма силами зберегти сім'ю, але і народження дитини не допомогло це зробити. Вони переконались, що є зовсім різними людьми і тому в іх інтересах та в інтересах їхньої дитини вони вирішили розірвати шлюб. Зазначили, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, яка буде проживати із матір'ю, тому заявники просять шлюб розірвати. Заявники до судового засідання не з'явились, в своїй заяві просять справу розглядати за їх відсутності. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №209, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 14.07.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області. Від цього шлюбу заявники мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки, згідно з доводами, наведеними заявниками, припинені. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Між заявниками 17 червня 2017 року укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, відповідно до якого визначили місце проживання дитини після розірвання шлюбу разом із матір'ю, а також яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини. Згідно ізст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між заявниками, суд вважає за необхідне зазначити про те, що заявниками висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюб та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні заяви та розгляді справи і це підтверджено ними. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їхньої дитини, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок заявників. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved