Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя остання залишила нотаріально посвідчений заповіт, який було зареєстровано у реєстрі № 1-865 та посвідчено державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори Грушанською І. В . Даним заповітом вона заповіла заявнику належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,7837 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка належала їй на праві приватної власності відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду від 16.01.2013 року. 19.03.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 131/02-31 від 21.03.2019 року в зв`язку з тим, що у заповіті ім`я заповідача зазначається як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть [PERSON] . Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. На підставі наведеного, різниця у написані імені заповідача у одну літеру, є наслідком написання імені [PERSON] в розмовній формі. Відтак етимологія написання імені [PERSON] відповідно до вікіпедії та словопедії є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином правильним є вживання всіх форм: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, з метою надання заявнику можливості прийняти спадщину, необхідно встановити факт, що вищевказаний заповіт, який було зареєстровано у реєстрі № 1-865 та посвідчено державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори Грушанською І.В. був складений саме [PERSON] , яка померла [INFO] . У позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, так як заповідач помер. В судове засідання заявник надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав вимоги, викладені в заяві в повному обсязі та просив про її задоволення. Первомайська районна державна адміністрація надіслала на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог заявника та просить винести рішення на розсуд суду за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи, а саме копії паспорту та ідентифікаційного коду заявника (а.с.7,8); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4); копії рішення про відмову в здійсненні нотаріальної дії (а.с. 5); копії заповіту № 1-865 (а.с.6), підтверджують факт помилки в написані ім`я заповідача в заповіті, який було зареєстровано у реєстрі № 1-865 та посвідчено державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори Грушанською І. В ., а тому потребує підтвердження того, що саме [PERSON] , яка померла [INFO] , було складено вказаний заповіт. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановити факт складання [PERSON] заповіту, яким вона заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,7837 га, кадастровий номер [NUMBER] .

Outcome: approved