Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення свого колишнього чоловіка [PERSON], безвісно відсутнім , посилаючись на таке. Із [PERSON] заявник перебувала у шлюбі ,який було розірвано 28 вересня 1999 року. Після розірвання шлюбу вони продовжили спільне проживання у [INFO] району Донецької області,що належить їм на праві спільної часткової власності по ? частині кожному. У 2003 році [PERSON] залишив зареєстроване місце проживання за вищезазначеною адресою та виїхав у невідомому напрямку. До теперішнього часу ніяких відомостей про нього немає. Заявник намагалася розшукати його через спільних знайомих та родичів колишнього чоловіка, але пошуки результатів не дали. У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до поліції із заявою про вжиття заходів щодо пошуку її колишнього чоловіка. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для призначення житлово-комунальної субсидії. На підставі викладеного , заявник просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги повністю. [PERSON] пояснила, що потребує призначення субсидії на оплату комунальних послуг, але через те, що вона не надала довідку про доходи співвласника квартири, у субсидії їй відмовлено. Позивачка зверталась до рідних колишнього чоловіка задля встановлення його місцезнаходження та до поліції, але марно. Представник заінтересованої особи ,Олександрівської селищної ради, - [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви, вважає, що матеріали справи містять достатньо письмових доказів на користь визнання особи безвісно відсутньою. Дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та пояснення свідків, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з такого . У відповідності до ст.43 ЦК України ,фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою,якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця,що йде за тим,у якому були одержані такі відомості,а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (ч.1 ст.308 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.09.1999р., про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-НО № 200232, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрівського районного управління юстиції Донецької області від 28.09.1999р., актовий запис № 44. Після державної реєстрації розірвання шлюбу дружина залишила прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно,заявник та [PERSON] є співвласниками по ? частині квартири [ADDRESS] району Донецької області(а.с.14). Відповідно наданих управлінням соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації довідок , [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та допомогу не отримує (а.с.10,11). За актом обстеження житлово-побутових умов № 437 від 29.08.2018р., виданим Олександрівською селищною радою, та довідкою Олександрівського ЖКП №462 від 29 серпня 2018 року , [PERSON],[INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] району Донецької області, але фактично не проживає за цією адресою з 2003 року (а.с.12, 9). Згідно листа Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 15.50-25-5/2487 від 07 листопада 2018 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній запис про смерть [PERSON] ,[INFO]. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 13 листопада 2018 року, [PERSON] востаннє нараховано заробітну плату в другому кварталі 2007 року. Відповідно до листа Добропільського обєднаного управління ПФУ Донецької області за вих. №18563/09 від 15.11.2018р., [PERSON],[INFO], на обліку в Добропільському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області не перебуває. З листа Державної прикордонної служби України за вих. № 0.184-47957/0/15-18 від 27.11.2018р. вбачається ,що відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] ,1947 р.н, в базі даних не виявлено. Згідно повідомлення Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 10 .12.2018р. за вих. № 8797/304/05-2018, оперативно-розшукова справа відносно [PERSON],[INFO],відсутня у звязку з тим,що рішення за заявою [PERSON] прийнято на підставі ЗУ «Про звернення громадян». За поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], вони знають [PERSON] як сусіда та мали з ним добрі відносини. Свідки запевнили, що він не проживає за місцем реєстрації тривалий час. Будучи співвласником квартири , [PERSON]І з 2003 року жодного разу не приїздив до свого житла, місце знаходження його невідомо. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , донька [PERSON] ,пояснила, що не має даних про місцезнаходження свого батька, який покинув сімю та не бажає спілкуватися з нею та заявником. Свідок запевнила, що свого часу, вона зверталась до родичів батька , маючи намір встановити його місцезнаходження та поновити стосунки, але їй було повідомлено, що зв'язок з батьком втрачено, даних про його місцезнаходження немає. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування відносяться до 2003 року, то безвісно відсутньою його слід визнати саме з цієї дати. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved