Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу, укладеного 08 вересня 2007 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2789. В обґрунтування заяви покликаються на те, що 08 вересня 2007 року уклали шлюб, в якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте протягом останніх років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, з березня 2020 року не проживають разом. Вважають, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини сторін тривалий час носять негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, втрачено взаєморозуміння, повагу один до одного та почуття любові і єдності. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Між сторонами укладено договір про те, з ким із них будуть проживати діти, щодо забезпеченні умов їх життя, а також про умови здійснення права на особисте виховання дітей. Від отримання аліментів на утримання дітей [PERSON] відмовилася. Заявники в судове засідання не з`явились та звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили суд таку задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, серед іншого, справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 статті 109 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2007 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2789. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Окрім цього, заявниками [PERSON] та [PERSON] 19.07.2020 про те, з ким із них будуть проживати діти, щодо забезпеченні умов їх життя, а також про умови здійснення права на особисте виховання дітей. Від отримання аліментів на утримання дітей [PERSON] відмовилася. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved