Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Заявник Київський міський протитуберкульозний диспансер №1 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] хворий на туберкульоз та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби, що підтверджується висновком лікаря КМПТД № 1 від 08.06.2016 року про необхідність госпіталізації хворого. [PERSON] відмовляється від лікування, про необхідність проходження курсу лікування був проінформований, проте в протитуберкульозний заклад не з'являється. Оскільки, він порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Представник заявника в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заявника на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не викликалась, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 12 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в Київському міському протитуберкульозному диспансері №1 . Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно з висновком центральної лікарської консультативної комісії Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 від 08.06.2016 року № 33/471 [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу вона підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved