Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження [PERSON] , який народилась [INFO] в м.Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] [INFO] , перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території в м.Донецьк Донецької області народила дитину жіночої статі. Батько дитини чоловік [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи те, що медичні документи, видані на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації, [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та запобігання обмеження цивільних прав та обов`язків дитини, тому просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] [INFO] в м.Донецьк Донецької області. Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні просив задовольнити в повному обсязі. Представник Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якій просив розглянути справу у його відсутності, у вирішенні питання про встановлення факт народження покладався на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження №830 від 02 травня 2021 року Донецького республіканського центру охорони материнства та дитинства, [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила хлопчика вагою 3600,00 г. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~рішення суду\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~не змінює\~собою документів,\~що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Отже, враховуючи вищенаведені роз`яснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обов`язків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявників, як батьків дитини щодо реєстрації її народження, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення поданої заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved