Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною свою матір [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що остання є інвалідом першої групи та страждає хронічний розлад мозкового кровообігу, у зв'язку з чим з жовтня 2013 року вона не встає, майже не розмовляє, обслуговувати себе самостійно та приймати їжу не може, потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що його матір [PERSON] проживає разом з ним, для догляду за нею він наймає сиділку. Вважає, що внаслідок тяжкого хронічного психічного захворювання, яке в даний час має стійкий хронічний характер його матір не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними а тому він був змушений звернутись до суду з даною заявою про визнання останньої недієздатною. У судове засідання 02.03.2015 року заявник не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву в якій свою заяву підтримав, просив її задоволити з підстав, зазначених у ній та просив проводити слухання справи у його відсутності. Представник Органу опіки та піклування Подільської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак подав до суду заяву в якій заяву підтримала частково, просила її задоволити в частині вимог щодо визнання [PERSON] недієздатною, в іншій частині вимог, а саме - про встановлення опіки та призначення опікуна, просила відмовити та просила проводити слухання справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявник дійсно є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено що [PERSON], [INFO] проживає разом із заявником за місцем їх реєстрації, що підтверджується відомостями у їх паспортах (а.с.2 - зворот, а.с.3 - зворот). Відповідно о довідки ЛЗПСМ №5 від 02.07.2014 року №200 (а.с.5) [PERSON], [INFO] перебуває на «Д» обліку в КМП ЦПМ СД №2. Крім того, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 24.05.2013 року (а.с.6) [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №35 від 17.01.2015 року (а.с.45-46) «у теперішній час [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F 01 - згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] потребує встановлення над нею опіки». Частина 1 ст. 39 ЦК України визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановленні в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність того, що [PERSON] дійсно має хронічний, стійкий психічний розлад через який не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вимога заявника про визнання її недієздатною доведена, ґрунтується на вимогах Закону і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги заявника про встановлення опіки та призначення опікуна відносно [PERSON], то суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв'язку з наступним. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відносно [PERSON] неможливо встановити опіку та призначити опікуна за заявою її сина - [PERSON], оскільки призначення опікуна відбувається судом лише за поданням органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні. На підставі викладеного, ст. 39, 58, 60 ЦК України,

Outcome: dismissed