Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування спільної заяви заявники зазначили, що 05 вересня 2014 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 834. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. За спільним переконанням заявників подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і це суперечить їхнім інтересам. 10 серпня 2020 року між подружжям в нотаріальному порядку укладено договір щодо визначення місця проживання дитини. У відповідності до статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. На підставі вищевикладеного просять суд розірвати шлюб між заявниками [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.09.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 834. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до слухання на 19.10.2020 року на 14 год. 00 хв. В судове засідання від заявників [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Спільну заяву про розірвання шлюбу, заявники, підтримують в повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що спільна заява заявників [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2014 року, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 834. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між заявниками фактично припинилося. За спільним переконанням заявників подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і це суперечить їхнім інтересам. 10 серпня 2020 року між подружжям в нотаріальному порядку укладено договір щодо визначення місця проживання дитини. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між заявниками не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім*ї стало неможливим. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 109, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved