Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Черкаською районною державною нотаріальною конторою від 30.12.1980 року, реєстровий №1689, на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на ім`я « [PERSON] », належить « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території с.Хацьки Черкаського району Черкаської області. В свідоцтві про право на спадщину помилково зазначено прізвище її матері « [PERSON] », в той час як правильним є « [PERSON] », іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення свого спадкового майна. Тому заявник просить суд встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом її матері - [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явилась, але на адресу суду надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, у вирішенні справи поклалась на компетентність суду. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, але на адресу суду надали заяви, в яких просять справу слухати без їх участі та у вирішенні справи поклались на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2019 року. Згідно довідки виконавчого комітету Степанківської сільської ради №40/02-24 від 14.01.2020 року за померлою [PERSON] 1936 р.н., рахується будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Степанківської сільської ради №111/02-24 від 28.01.2020 року [PERSON] є дочкою [PERSON] Прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » тотожні та відповідають дочці і матері. Листом приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. №12/02-31 від 13.01.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Черкаською районної державною нотаріальною конторою від 30.12.1980 року, зареєстрованого в реєстрі за №1689 вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Хацьки Черкаського району Черкаської області. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.12.1980 року, зареєстроване за №1689, видане Черкаської районної державною нотаріальною конторою на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища матері заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в оформленні свого спадкового права, а тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є інвалідом ІІ групи на підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №457097. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved