Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Заявник звернувся із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи тим, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2018 року позов приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» Петрівського району Кіровоградської області до державного реєстратора виконавчого комітету Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Григор Марини Олександрівни про визнання права власності на земельні ділянки в порядку правонаступництва задоволено та визнано за приватним сільськогосподарським підприємством «Зарічне» Петрівського району Кіровоградської області право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення №24 площею 5,6986 га, №25 площею 1,1137 га, №862 площею 4,2615 га, №212 площею 2,8054 га, №215 площею 2,1942 га, №468 площею 13,7191 га, та №1387 площею 8,4094 га, розташовані на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в земельному масиві земель сільськогосподарського призначення загальною площею 1014,14 га, які належали колективному сільськогосподарському підприємству імені 40-річчя Жовтня, згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії КР №0000004, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 30 грудня 1995 року за №4, та право власності щодо яких перейшло до приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» в порядку правонаступництва всіх прав та обов'язків реорганізованих колективному сільськогосподарському підприємству імені 40-річчя Жовтня та сільськогосподарському виробничому кооперативу «Зарічний». Однак, при ухваленні рішення суд не зазначив у резолютивній частині чіткого порядку та способу його виконання, в тому числі, на підставі якого виду документації із землеустрою (проект відведення або технічна документація) повинна здійснюватись державна реєстрація земельних ділянок, внаслідок чого фактичне виконання рішення є ускладненим. Представник заявника приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» Петрівського району Кіровоградської області Ковальов Д.І. в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив суд розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення у справі без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Державний реєстратор виконавчого комітету Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Григор Марина Олександрівна в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вирішує розглянути справу без участі сторін, що не є порушенням ч.4 ст.270 ЦПК України. Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2018 року, позов приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» Петрівського району Кіровоградської області задоволено та визнано за приватним сільськогосподарським підприємством «Зарічне» Петрівського району Кіровоградської області право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення №24 площею 5,6986 га, №25 площею 1,1137 га, №862 площею 4,2615 га, №212 площею 2,8054 га, №215 площею 2,1942 га, №468 площею 13,7191 га, та №1387 площею 8,4094 га, розташовані на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в земельному масиві земель сільськогосподарського призначення загальною площею 1014,14 га, які належали колективному сільськогосподарському підприємству імені 40-річчя Жовтня, згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії КР №0000004, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 30 грудня 1995 року за №4, та право власності щодо яких перейшло до приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» в порядку правонаступництва всіх прав та обов'язків реорганізованих колективному сільськогосподарському підприємству імені 40-річчя Жовтня та сільськогосподарському виробничому кооперативу «Зарічний». Рішення набрало законної сили 12 червня 2018 року. Дійсно, при ухваленні рішення суд не зазначив у резолютивній частині чіткого порядку та способу його виконання, в тому числі, на підставі якого виду документації із землеустрою (проект відведення або технічна документація) повинна здійснюватись державна реєстрація земельних ділянок, внаслідок чого фактичне виконання рішення є ускладненим. Згідно з ч.3 ст. 28 Земельного кодексу України, реалізація права власності на землю сільськогосподарськими підприємствами, окрім підприємств державної форми власності, здійснюється відповідно до закону. Статтею 79-1Земельного кодексу України, в свою чергу, передбачено в якості неодмінної умови реалізації права власності на земельну ділянку здійснення державної реєстрації цього права із попередньою реєстрацією земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та присвоєнням їй кадастрового номера. Підставою для здійснення державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК, у відповідності до вказаної норми ЗК України, є відповідний проект землеустрою у випадку відведення земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи в користування фізичних чи юридичних осіб або ж технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в інших випадках. Так, згідно з п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою», відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Місце розташування земельних ділянок, право власності на які визнано за ПСП «Зарічне» рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2018 року, по справі №400/246/18, було визначено схемою поділу земель колективної власності КСП імені 40-річчя Жовтня на земельні частки (паї), розробленою в 2001 році, та, згідно з вказаною документацією із землеустрою відповідні земельні ділянки не підпали під розпаювання та були віднесені до земель колективної власності підприємства - правопопередника позивача, що встановлено судовим рішенням. За таких обставин, внесення інформації про ці земельні ділянки до ДЗК повинно здійснюватись за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) їх меж в натурі (на місцевості). В листопаді поточного року ПСП «Зарічне» були розроблені та подані до відділу Держгеокадастру у Петрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідні технічні документації, зокрема щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок №212 площею 2,8054 га, №215 площею 2, 1942 га, та №862 площею 4,2615 га для здійснення їх державної реєстрації. Однак, рішеннями державного кадастрового реєстратора Бабенко І.С. від 16.11.2018 року № РВ-3500531542018, №РВ-3500531552018 та №РВ-3500531522018 підприємству було відмовлено у внесенні відомостей про вказані вище земельні ділянки до ДЗК в зв'язку з тим, що в рішенні Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2018 року по справі №400/246/18 не встановлений чіткий порядок та спосіб його виконання, в тому числі є незрозумілим, на підставі якого виду документації із землеустрою (проект відведення або технічна документація) повинна здійснюватись державна реєстрація земельних ділянок. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу; чи судом не вирішено питання про судові витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved