Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Заявники, подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог заявники\~зазначають, що 30 серпня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між ними. Від шлюбних стосунків мають малолітню дитину, сина\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Заявники зазначають, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, поглядів на стосунки подружжя у сім`ї, між ними втрачено почуття кохання та взаєморозуміння. Вважаюють, що примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просять розірвати вищевказаний шлюб. Заявники в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, та просять здійснити розгляд справи без їх участі, заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 662, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від сумісного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, сина\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві. Матеріалами справи підтверджено, що згідно волевиявлення сторін після розірвання шлюбу спільна малолітня дитина, син\~ [PERSON] , [INFO] ,\~залишиться проживати зі своєю матір`ю,\~ [PERSON] , а батько дитини [PERSON] буде надавати матеріальну допомогу щомісячно до 25 числа відповідного місяця у розмірі п`ятнадцять тисяч гривень на один календарний місяць. Розмір аліментів, визначений договором, щорічно підлягає індексації у порядку, передбаченому ст.184 Сімейного кодексу України, що підтверджується Договором про визначення немайнових та майнових прав та обов`язків сторін стосовно належного виховання та утримання сина [PERSON] , [INFO] . Також, сторони домовились, що після розірвання шлюбу між ними, батько з метою своєї участі в особистому вихованні дитини буде мати право зустрічатися і без перешкод спілкуватися з дитиною, а також мати право спілкуватись з із сином за допомогою телефонного зв`язку та інших засобів. Судом також встановлено, а заявниками визнано, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. У відповідності до вимог ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження, зокрема справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст.109 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11,\~розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. З`ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як вбачається\~з ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено частиною четвертою вказаної статті. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Заявники наполягають на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе. Таким чином, суд вважає що причини, що спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до приписів ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Відповідно до п.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved