Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що на тимчасово окупованій території АР Крим між ними 03.09.2015 року було укладено шлюб на підставі чого 12.09.2015 року відділом реєстрації шлюбів м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим видано свідоцтво про укладення шлюбу. 29.12.2016 року у заявників на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме: у м. Сімферополь народилася дитина чоловічої статі, на підставі чого 13.01.2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим видано свідоцтво про народження. Оскільки на час укладення між заявниками шлюбу та народження дитини, територія АР Крим була та залишається на даний час окупованою, а тому свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження їх дитини є недійсним та не створює правових наслідків. У звязку з цим заявники просили встановити факт укладення шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був укладений 12.09.2015 року в м. Сімферополі АРК, з присвоєнням прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіку Аппазов, дружині [PERSON] та встановити факт народження дитини-хлопчика, громадянина України, який народився 29.12.2016 року в м. Сімферополі АРК, матірю дитини записати [PERSON], [INFO], батьком дитини записати [PERSON], [INFO], місце реєстрації: АРК, Сімферопольський район, с. Добре, вул. Зелена, буд. 30. Заявники в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та просили позов задовольнити. Представник Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання сплави належним повідомлений, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п. 3,7 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», [PERSON] Крим - тимчасово окупована територія є невідємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. 12.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, на підставі чого відділом реєстрації шлюбів м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим 12.09.2015 року видано свідоцтво про укладення шлюбі. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Аппазова». 13.01.2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Сімферополь у батьків: [PERSON] Х Р. та [PERSON] Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], який народився у м. Сімферополь у батьків: [PERSON] та [PERSON] \~\~\~\~Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. \~\~\~\~Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі -медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації ними своїх прав на сімю та реалізації прав відносно їх дитини, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі викладеного,

Outcome: approved