Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те що, вона є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . Пологи відбулися у Міській лікарні № 6 м. Макіївка, Донецької області. [PERSON] звернулася до Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області з заявою про державну реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що подане нею свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2019 року, видане Міським відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції МЮ ДНР, є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому реалізувати її право на отримання свідоцтва про народження свого сина. Отже, заявниця просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, матір`ю якого є - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батьком дитини є - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає, просить задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим Кіровським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 15 вересня 2011 року (а.с. 2-3). [PERSON] є громадянином України, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 08 грудня 2000 року (а.с. 25). 31.03.2008 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який зареєстрований Макіївським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 258 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 26). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 215 від 16 червня 2019 року, виданого міською лікарнею № 6 м. Макіївка, [PERSON] , 1990 року народження, у вищевказаній лікарні [INFO] народила хлопчика (а.с. 6). Як випливає зі свідоцтва про народження, актовий запис № 299, складений 26 червня 2019 року Міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції ДНР, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , громадян України, матір`ю - [PERSON] , громадянка України (а.с. 5). Відповідно до письмової відмови, наданої заявниці Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області за вих. № 442/17.3.05.01-47 від 13.08.2019 року [PERSON] відмовлено в проведенні державної реєстрації народження дитини з тих підстав, що документ наданий заявницею є недійсним і не створює правових наслідків, у зв`язку з тим, що виданий органом на тимчасово окупованій території, діяльність якого вважається незаконною відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовій режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VІ (а.с. 24). Згідно з п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові, походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України; підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18 жовтня 2010 року № 52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року, № 545, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне взяти до уваги документ про народження особи, виданий закладом, що знаходиться на окупованій території, і оцінити його разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів народження особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Встановлення факту народження дитини має для заявниці юридичне значення, оскільки з ним пов`язане виникнення, зміна або припинення майнових прав, а саме отримання свідоцтва про народження дитини. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved