Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Заявник звернулась до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту приналежності Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 08.04.2002 року, оскільки з змісту такого правовстановлюючого документу вбачається інше, відмінне від правильного, написання по-батькові заявника: «[PERSON]». В судове засідання сторони, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не з'явились. Заявник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала з викладених у заяві про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підстав. Представник заінтересованої особи про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що відповідно до проведеного аналізу Паспорту громадянина України [PERSON] (серії [NUMBER]), за яким по-батькові заявника Російською мовою вказано - «[PERSON]» , копії Державного акту про право приватної власності на землю, серії [NUMBER], у якому зазначено про приналежність земельної ділянки загальною площею 0,0433 га [PERSON] на підставі рішення 24 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутатів м. Білгород-Дністровського Одеської області від 30.03.2001 року, №635; відомостей про право власності щодо зазначеної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за якими право приватної власності на таку земельну ділянку зареєстровано за [PERSON], копії договору №2689 від 21.09.2011 року, про проведення землевпорядних робіт, що було укладено між ЧП «Центр проектування та приватизації» та, Російською мовою, - «[PERSON]», з якої вбачається що [PERSON] була замовником проведення землевпорядних робіт щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] суд доходить висновку про те, що в контексті наведених документів особа, що зазначена як [PERSON] на справді є [PERSON]. Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з вище викладеного, згідно п.1 ст.256 ЦПК України, відповідно до якого суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються дійсними з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, враховуючи всі надані суду докази, відомості про неможливість виправлення зазначених описок у позасудовому порядку, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved