Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] 21 грудня 2017 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що зареєстрували шлюб 23 травня 2008 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 264. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 травня 2008 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 264. (а.с. 9). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Заявник наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що подружжям 15 грудня 2017 року укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьками батьківських прав (а.с. 11). Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні заявник змінила своє прізвище з «Румянцева» на «Чугай» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, фактичних взаємин подружжя, які припинили шлюбні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам заявників, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved