Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності державного акту на право власності на землю Серії ІІ-ХС №018042, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що державний акт належав її померлої матері - [PERSON] , у вказаному правовстановлюючому документі помилково зазначено ім`я померлої « [PERSON] », в той час як правильним є « [PERSON] », іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , яке заповнене російською мовою, « [PERSON] » народилась [INFO] , матір`ю якої є « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , яке заповнене російською мовою, щодо підтвердження дошлюбного прізвища « [PERSON] » уклала шлюб 22.11.1975 року, після державної реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , яке заповнене російською мовою « [PERSON] » народилась [INFO] , на підставі свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , яке заповнено російською мовою « [PERSON] » після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2013 року виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області [PERSON] померла [INFO] у віці 82 років, про що зроблений актовий запис №69. З дослідженої у судовому засіданні копії державного акту на право власності на землю серії ІІ-ХС №018042 вбачається, що на підставі рішення 18-ї сесії 23-го скликання Станіславської сільської ради від 19.07.2001 року №36 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,34 га, яка розташована на території Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, які встановлюють право власності на земельну ділянку заявнику, а саме: державний акт на право власності Серії ІІ-ХС №018042, який виданий 22.10.2001 року, належить [PERSON] , [INFO] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні ім`я померлої, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду, та перешкоджає заявнику в реалізації її права на оформлення спадщини після смерті матері. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу заявнику, є оформлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved