Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер 03 січня 2017 року є її рідним батьком. Свою заяву мотивує тим, що 03 січня 2017 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати. З метою оформлення спадщини після смерті батька заявник звернулася до нотаріальної контори. Однак, при оформленні всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виявилося, що у заявника відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійним батьком, оскільки в свідоцтві про народження заявника її батько значиться як «Фищук Арсен Іларіонович», а в свідоцтві про смерть «Фещук Арсеній Іларіонович». [PERSON] через вказану розбіжність у зазначенні прізвища та імя спадкодавця у вищевказаних документах заявник не може реалізувати своє законне право на спадкування. Просить заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявися, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заяву, а справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, жодних заперечень щодо заявлених вимог немає. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2017 року до участі в справі в якості заінтересованих осіб було залучено [PERSON] та [PERSON]. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмову заяву згідно яких жодних заперечень щодо поданої заявником заяви не мають. Спрваву просили слухати у їхню відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «[PERSON] проти Туреччини»)». Паспортом громадянина України серії АС №388754, свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народилася 10 жовтня 1954 року в селі Галичани Горохівського району Волинської області. Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Однак, свідоцтвом про смерть стверджується, що батько заявника помер 03 січня 2017 року і значиться як [PERSON]. Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області №192 від 20 березня 2017 року стверджується, що [PERSON] дійсно є дочкою померлого [PERSON], проживали разом і вели спільне господарство. Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області №182 від 10 березня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та дочка [PERSON] Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Заповіт [PERSON], який посвідчений в сільській раді на імя заявника не змінений та не скасований. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.57-59 ЦПК України є належними та допустимими, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved