Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт відсутності арешту (заборон) на його майно та неналежності йому обтяжень за реєстраційним номером 10513749 від 22.11.2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У своїй заяві заявник посилається на ту обставину, що під час видачі їй свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом було виявлено, що на все її майно встановлений арешт (заборона) та обтяження за реєстраційним номером 10513746 від 22.11.2010 року зареєстровано реєстратором: Закарпатська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України на підставі постанови 13-749 Мукачівського МВ ДВС на все не визначене майно [PERSON] , код відсутній, адреса реєстрації [ADDRESS] . На запит заявника до управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, останнім була надана відповідь, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що в спеціальному розділі перебувало виконавче провадження за №22388220, щодо стягнення, боржником виступала [PERSON] , проживаюча за адресою [ADDRESS] , інших ідентифікуючих даних не має, наразі документи по провадженню знищені. Отже, при накладенні арешту, не було зазначено ідентифікуючих даних боржника, таким чином безпідставно було накладено арешт на майно всіх [PERSON] . Разом з тим, заявник вказує на ту обставину, що з 06.12.1976 року зареєстрована за адресою с. Баранове Іванівського району Одеської області, жодного разу не перебувала у м. Мукачево, завжди мала ідентифікаційний код, тому з метою захисту своїх прав, заявник просить заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягав. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, заяв та клопотань не надав, заперечень не надіслав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 316 ЦПК України). Встановлено, що заявник [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 6,205 га, 6,2107 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1 га, 0,3623 га для ведення підсобного сільського господарства, 0,25 га наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, житловий будинок за адресою [ADDRESS] та автомобіль марки Geely д/н [NUMBER] , що підтверджується копіями правовстановлюючих документів. При отримані у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, заявник виявила, що на все майно [PERSON] була накладено арешт. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 22.11.2010 року за №10513749 реєстратором Закарпатська філія ДП «Інформаційний центр» МЮ України було накладено арешт на все майно [PERSON] , причина відсутності коду: за релігійними переконаннями, адреса [ADDRESS] , підстава постанова 13-749, 28.10.2010 року Мукачівське МВ ДВС. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови 13-749) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Відповідно до ч.5 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови 13-749) За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом. Той факт, що арешт, накладений на все майно фізичної особи: [PERSON] не стосується заявника [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] року та її майна підтверджується наступним. Згідно копії паспорту заявник є уродженкою Іванівського району Одеської області с. Северинівка, з 06.12.1976 року заявник [PERSON] зареєстрована на території Іванівського району Одеської області в с. Баранове, що підтверджується копією паспорту заявника. Відповідно до копії картки фізичної особи - платника податків, заявник отримала ідентифікаційний номер 16.05.2002 року, отже станом на 2010 рік у неї ідентифікаційний номер був наявний. Відповідно до відповіді з управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області від 12.11.2019 року, згідно з автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що в спеціальному розділі перебувало виконавче провадження, зареєстроване за №22388220 щодо стягнення заборгованості де стороною (боржником) виступала [PERSON] на користь держави, проживаючої за адресою [ADDRESS] . Інші дані, які допоможуть ідентифікувати особу відсутні, виконавче провадження знищено. На підставі зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що вищевказані заборони на нерухоме майно стосується іншої особи, а не заявника по даній справі, це випливає з того, що [PERSON] , [INFO] ніякого відношення до Закарпатської області не має, станом на 1976 по теперішній час там не була зареєстрована, має ідентифікаційний номер. Таким чином, в зв`язку з тим, що на даний час розпоряджатися належним їй майном заявник не має можливості, її права підлягають судовому захисту. За таких підстав, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved