Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що вона постійно проживає [INFO] повул. Ладичука в м. Херсоні, який належав [PERSON] (дідусь поивача). 28.07.2017 року [PERSON] помер. На підставі заповіту дідусь заповів їй житловий будинок з господарськими побутовими будівлями, спорудами та земельнуділянку№25, що знаходяться за адресою: м.Херсон, провул. Ладичука. Однак, після звернення до нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини та в неї відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що відповідно до ст.1268 ЦК України є підставою прийняття спадщини у встановлений законом строк. Заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просила встановити факт постійного проживання однією сімєю із [PERSON], померлим 28.07.2017 року до часу відкриття спадщини. В судове засідання заявник не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством. Згідно до п.5 ч.2 ст.293ЦПК України справи про встановлення фактів що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно актового запису про народження № 169, складеного РАЦС виконавчого комітету ст. Джамбул Казахської ССР 22.03.1948 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 3477, складеним міським РАЦС ст. Джамбул Казахської ССР 10.11.1970 року. 08.10.1988 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Бондарь», про що Дніпровським районним відділом РАЦС м.Херсона 08.10.1988 року складено актовий запис № 612. Відповідно до актового запису № 740 від 28.07.2017 року, зробленого Дніпровським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 28.07.2017 року помер [PERSON]. При житті [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з господарськими побутовими будівлями, спорудами та земельну ділянку№25, що знаходяться за адресою: м.Херсон, провул. Ладичука у власність [PERSON]. З листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори за вих. № 173/02-14 від 14.02.2018 року вбачається, що за результатами розгляду заяви [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], їй було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою, оскільки документів, які підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем надано не було. З довідки про склад сімї № 4 від 06.03.2018 року, виданої Квартальним комітетом №9 органу самоорганізації населення Дніпровського району м.Херсона вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] без реєстрації. З копії домової книги на житловий будинок № 25 по провул.Ладичука в м.Херсоні вбачається, що чоловік заявника [PERSON] зареєстрований в зазначеному будинку з 08.10.2008 року. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідне заявнику для оформлення її спадкових прав в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 28.07.2017 року. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичні наслідки, а саме необхідно останній для оформлення спадщини, та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки в ході розгляду справи є доведений факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved