Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Заявник лікар-психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонета В. А. звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ № 1» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що до кабінету лікаря-психіатра поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО надійшла інформація від родича, сімейного лікаря, голови квартального комітету, лікаря психотерапевта, про неадекватну, суспільну небезпечну поведінку, неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність громадянки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] .При цьому, за останній час психічне здоров`я і соматичний стан громадянки [PERSON] різко погіршився, вона схудла, не контактна з оточуючими, не виходить із свого помешкання, відмовляється від їжі, не підтримує зв`язки з родичами, замкнулася у собі, залишила роботу. У зв`язку з чим, її поведінка становить небезпеку для себе і оточуючих та її психічний стан, депресія, відмова від їжі, дратівливість, негативізм, галюцінаторно- маячна симптоматика стали більш вираженими. Раніше громадянка [PERSON] лікарем-психіатром не оглядалася і амбулаторну та стаціонарну психіатричну допомогу не отримувала. В поле зору медичних працівників потрапила у серпні 2020 року. У зв`язку з чим, за невідкладними показниками і у зв`язку з соціальною небезпекою для себе і до оточуючих, було зроблено декілька виїздів за місцем мешкання громадянки [PERSON] лікарем психотерапевтом Вінідіктовою Н. М. (так як лікар психіатр Неонета В. А. перебував у тарифній відпустці) разом з працівниками Куп`янського відділу поліції в Харківській області, родичем хворої, головою квартального комітету з метою госпіталізувати з гострим психозом громадянку [PERSON] у добровільному порядку до психіатричного закладу для обстеження, уточнення діагнозу та лікування. Але все це не дало бажаних результатів добровільну згоду на госпіталізацію громадянка [PERSON] не дала, хоча стан громадянки [PERSON] виявляє явні ознаки гострого психотичного розладу(психозу) з депресією у стані загострення та продовжує погіршуватися і на теперішній час являється небезпечним до неї самої ,так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Крім того, вона висловлює маячні ідеї та агресію стосовно оточуючих і реально може нести небезпеку впершу чергу для себе і для суспільства. [PERSON] критично не оцінює свій психічний стан внаслідок психічного розладу, тому не може адекватно реагувати на всі пропозиції медичних працівників стосовно своєчасного психіатричного лікування в спеціалізованому психіатричному закладі. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні лікар-психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонета В. А. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені у заяві. Прокурор у судовому засіданні просив заяву залишити без задоволення, оскільки не встановлено достатніх обставин та підстав для застосування відносно [PERSON] примусової госпіталізації. При судовому розгляді мають бути чітко встановлені обставини, що [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих. Підстав для госпіталізації [PERSON] тільки на підставі того, що вона не бажає спілкуватися з іншими особами не вбачається. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги- [PERSON] , у судове засідання не з`явилась. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. За змістом ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про примусову госпіталізацію», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Підстави для госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Так, за змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: -вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або -неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається зі змісту висновку членами ЛКК Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО № 1825 від 25.08 .2020 р. [PERSON] виявляє ознаки розладу психіки і поведінки у вигляді гострого психозу з маячними (бредовими) порушеннями і тяжкою депресією та соціальною небезпекою до оточуючих та потребує лікування у зв`язку з небезпекою до себе та оточуючих і відсутністю добровільної усвідомленої згоди в умовах спеціального психіатричного стаціонару КНП «Обласна психіатрична лікарня» №1. Отже, виходячи з вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підставою для госпіталізації [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги за відсутності добровільної усвідомленої згоди, зазначає лікар - психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО , що [PERSON] виявляє явні ознаки гострого психотичного розгляду / психозу/ з депресією у стані загострення та продовжує погіршуватися і на теперішній час являється небезпечним до неї самої, вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, [PERSON] висловлює маячні ідеї та агресію стосовно оточуючих і реально може нести небезпеку впершу чергу для себе і для суспільства. Свідок [PERSON] - голова квартального комітету № 3 м.Куп`янська, на території якого мешкає [PERSON] пояснила суду,що вона помітила дивну поведінку [PERSON] ,яка звільнилася з роботи, в розмові зі [PERSON] проявляла неадекватність у вигляді безпричинного сміху.Коли вона з поліцейським та двоюрідною сестрою прийшли до її будинку, [PERSON] вигнала поліцейського, схопила її за руку та виштовхала її з подвір`я. Після цього вони декілька разів викликали швидку допомогу та МНС, але [PERSON] дзвонила до служб та відміняла виклик.Сусіди по будинку не бачили [PERSON] все літній період. Однак, проаналізувавши надані заявником докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів на підтвердження вчинення [PERSON] внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії. Як вбачається з доданих лікарем-психіатром поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО до заяви доказів, підставою для висновку про необхідність госпіталізації стали відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від родички хворої / двоюрідної сестри/, від сусідів мешканців по вул. Льва Толстого м. Куп`янська, голови квартального комітету № 3 м. Куп`янська , лікаря-психотерапевта Вінідіктової Н.М. про, що [PERSON] виявляє агресивну поведінку щодо оточуючих . Згідно ст. 11 Закону України « Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Матеріали заяви психіатричного огляду [PERSON] не містять В матеріалах справи взагалі відсутня медична документація з приводу психічного стану [PERSON] з серпня 2020 р. Отже, саме по собі встановлення діагнозу - гострий психоз з маячними /бредовими/ порушеннями і тяжкою депресією та соціальною небезпекою для оточуючих, посилання заявника на звернення родички [PERSON] , сусідів мешканців по [ADDRESS] , пояснювальну записку лікаря-психотерапевта Вінідіктової Н.М. щодо агресивної поведінки останньої, аналізуючи та оцінюючи на предмет підстав для припущення про наявність у [PERSON] психічного розладу, є недостатнім. Застосування ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», у тому числі про психіатричної допомоги у примусовому порядку, можливий лише у виняткових випадках, та заявником у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення [PERSON] чи виявлення останньою наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Так, прикладом реалізації права на здоров`я в контексті положень п.п. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року. У вказаній справі ЄСПЛ звернув увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі об`єктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, оскільки заявником в ході судового розгляду, не надано медичних даних щодо наявності психічного захворювання, не надано достатніх даних на підтвердження вчинення [PERSON] внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed