Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою до заінтересованої особи про встановлення факту спільного проживання з чоловіком на день його смерті за однією адресою, в якій зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] .. Її чоловік був пенсіонером та отримував пенсію до дня смерті в розмірі, який був більшим за її доходи, тому вона повністю перебувала на утриманні у чоловіка. Після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не підтверджено факт спільної реєстрації місця проживання разом з чоловіком на момент його смерті. Заявник вказує, що дані обставини виникли через те, що вони разом з чоловіком були зареєстровані та проживали у [ADDRESS] перебуває на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також, заявник зазначає, що підтвердити факт спільної реєстрації місця проживання разом із чоловіком на момент його смерті в позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки будь - які довідки, які підтверджують факт реєстрації її з чоловіком по [ADDRESS] можуть бути видані органом, що діє на тимчасово окупованій території, та такі довідки будуть незаконними та не можуть бути прийнятими. Так, довідка від 20.08.2019 р. № 3155, видана ЛНР не створюють для неї ніяких правових підстав. Заявник вказує, що факт спільної реєстрації та факт спільного проживання разом з чоловіком на момент його смерті підтверджується наступними доказами: копією довідки від 05.05.2015 р. № 1250001386 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою, вона була зареєстрована в [ADDRESS] ; копією лікарського свідоцтва про смерть від 11.04.2009 р. № 137, виданого центральною міською лікарнею м. Краснодон, Луганської області, з якого видно, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у [ADDRESS] , та дане лікарське свідоцтво отримала вона - [PERSON] ; копією довідки від 20.08.2019 р. № 3155, виданої ЛНР. У зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт спільного проживання її з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , справу розглядати без її участі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше у заяві про встановлення факту спільного проживання з чоловіком на день його смерті за однією адресою просила розглядати справу без її участі (а.с. 2-4). Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Пелевіна С.А. у судове засідання не з`явилася, однак засобами електронного зв`язку подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без участі представника, зазначила, що в прийнятті рішення цілком довіряють суду, після розгляду справи прийняте рішення просила направити на адресу Головного управління (а.с. 21-22). Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» видно, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За частиною другою вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Молодогвардійськ, Луганської області, помер [PERSON] у віці 53 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.04.2009 р. виконкомом Молодогвардійської міської ради Луганської області (а.с. 8). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.11.1987 року Шахтинською селищною радою м. Губахи Пермської області, видно, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), про що також свідчить штамп у паспорті заявника [PERSON] (а.с. 5). Заявник [PERSON] є пенсіонеркою та отримає пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим 15.10.2014 р. Пенсійним фондом України (а.с. 7). З заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з чоловіком на день його смерті за однією адресою видно, що її чоловік [PERSON] був пенсіонером та отримував пенсію до дня смерті в розмірі, який був більшим за її доходи, та вона перебувала на утриманні у чоловіка. Після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не підтверджено факт спільної реєстрації місця проживання разом з чоловіком на момент його смерті. З листа відділу з питань перерахунків пенсій № 14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.09.2020 р. № 0400-0319-8/75641 про відмову в перерахунку пенсії, видно, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 26.09.2014 р. як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 31.08.2020 р. [PERSON] звернулася до вказаного управління з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , однак їй було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що нею не надано довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником [PERSON] за однією адресою (а.с. 9). Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст.\~78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 05.05.2015 р. № 1250001386 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вказане зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), що також підтверджується копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Молодогвардійським МВ УМВС України в Луганській області, з якого видно, що [PERSON] з 17.05.1988 р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). З 05.05.2015 р. місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Також, судом встановлено, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] від 11.04.2009 р. № 137, виданого Комунальною установою «Центральна міська лікарня» Міністерства охорони здоров`я України м. Краснодон, Луганської області, місцем проживання та місцем смерті померлого вказано адресу: [ADDRESS] (а.с. 10). Отже,\~з матеріалів\~справи встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті за однією адресою: [ADDRESS] . Крім того, надану заявником, в якості доказів довідку ТОВ «Сеніт-Т2» Луганської Народної Республіки № 3155 від 20.08.2019 р., про те, що [PERSON] разом з [PERSON] були зареєстровані та проживали разом до дня смерті останнього за адресою: [ADDRESS] , суд до уваги не приймає, оскільки вона є недійсною і не створює правових наслідків, враховуючи те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Молодогвардійськ, Луганської області віднесено до таких районів та відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved