Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Заявник у судове засідання не з'явилася але надала письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 24.09.1997 року. Представники зацікавлених осіб Підгородненська міська рада у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та Державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусева Любов Віталіївна надали заяви про розгляд справи без присутності їх представників. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що 24.09.1997 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 05.08.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Дана земельна ділянка розташована на території Підгородненської міської ради [ADDRESS], із загальною площею 0,2777 га (з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд). Разом з тим, встановлено що ще під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 05.08.1997 року, було вчинено первісну помилку та було невірно зазначено прізвище заявниці, замість вірного «[PERSON]» вказано як «[PERSON]». Також судом встановлено, що вищевказаний Державний акт на право приватної власності, видано громадянину України - [PERSON]. Проте, як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2000 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявнику було видано паспорт громадянина України серія [NUMBER], де прізвище, ім'я та по батькові українською мовою зазначені, як [PERSON]», російською мовою - «[PERSON]», а на час видачі Державного акту на право приватної власності на землю та укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, у заявниці був ще паспорт виданий за часів Радянського Союзу, де її прізвище було викладено лише російською мовою. Крім того, 29.12.2003 року ДПІ в Дніпропетровському районі заявнику видано картку платників податків за реєстраційним номером - [NUMBER], де її прізвище, ім'я та по батькові також зазначено як [PERSON]». На даний час, у [PERSON] виникла необхідність в проведенні державної реєстрації на зазначене майно, розташованого на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, однак після звернення до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з відповідною заявою їй буде відмовлено в реєстрації, оскільки в документах існують розбіжності, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку та у договорі купівлі-продажу земельної ділянки її прізвище зазначене як «[PERSON]», а в паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру як - «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвищ, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: *згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; *чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; *заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; *встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.09.1997 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 05.08.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], містить невідповідність у прізвищі власника, а саме: замість [PERSON], помилково вказано [PERSON], тому заява про встановлення факту підлягає задоволенню. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту належності документів обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved