Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного мешкання на території України, заінтересована особа: Головне управління ДМС України в Донецькій області, посилаючись на те, що вона 04 червня 1977 року народилась у місті Маріуполі, про що є запис у органах РАЦС, свідоцтво про народження видане повторно 15 листопада 2016 року. З дати народження по сьогоднішній день проживає у місті Маріуполі, на тривалий час не виїжджала за межі міста. Через надзвичайні обставини, було втрачено усі документи, що підтверджували особу заявника, а саме паспорт громадянина України. За відновленням паспорту заявник звернулась до Лівобережного РВ у місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою щодо видачі паспорту заміть втраченого. Після перевірки особи, було видано довідку № 27-502 від 01.02.2017 року що не мається підтвердження приналежності її особи до громадянства будь-якої держави. Без встановлення факту проживання на території України, заявник позбавлена можливості отримати підтвердження того, що вона є громадянкою України, отримати паспорт громадянина України, мати права та обов'язки громадянина України. На підставі чого заявник була змушена звернутися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась від неї на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник Головного управління ДМС України у Донецькій області [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання також не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечує щодо задоволенні заявлених вимог [PERSON] Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 15 листопада 2016 року, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON], актова запис № 974 Згідно довідки, виданої Лівобережним РВ у місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області за вих. № 27-502 від 01 лютого 2017 року, з якої вбачається, що згідно проведеної перевірки [PERSON] не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Згідно довідки № 68 від 08 серпня 2016 року, виданої Директором УВК «Ліцей шкоди № 48», [PERSON], [INFO], дійсно навчалась в ОШ № 48 з 1987 року по 1992 року (атестат № 574210) Згідно посвідчення № 18 від 05.08.2016 року видане Маріупольським міським Центром з обслуговування громадян без визначення місця проживання - [PERSON], [INFO] взято на облік. З копії посвідчення про взяття на облік за № 18, виданого 05 серпня 2016 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Маріупольському міському центрі з обслуговування громадян без визначеного місця проживання як особа, яка не має постійного місця проживання, і переважне місцезнаходження якої може бути зареєстроване за адресою: [ADDRESS] За ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 8 жовтня 1991 року) громадянами України є: 1) особи, які на момент набрання чинності цим Законом проживали в Україні, незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, освіти, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, які не є громадянами інших держав і які не заперечують проти набуття громадянства України; 2) особи, які працюють за державним направленням, проходять військову службу або навчаються за межами України, за умови, якщо вони народилися чи довели, що постійно проживали на її території, не перебувають у громадянстві інших держав і не пізніш як через рік після набрання чинності цим Законом виявили бажання стати громадянами України; 3) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 16 квітня 1997 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав; 3) особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 2004 року подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Згідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 18 січня 2001 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом, за наслідком розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів, встановлено, що заявник [PERSON], яка прагне підтвердити свою належність до громадянства України, постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року. При цьому відомостей, що заявник є громадянином іншої держави не було винайдено судом. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт того, що [PERSON], яка народилась [INFO] року в місті Маріуполі Донецької області постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, на підставі чого заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved