overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документа, посилаючись на те, що 08.08.2015 року помер її брат [PERSON]. За життя він склав заповіт, згідно якого заповів їх земельну ділянку. Заповіт був посвідчений 27.11.2008 року секретарем виконавчого комітету Бурімської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області. В заповіті вказана помилкова дата її народження 17.03.1958 року замість 15.03.1958 року. Враховуючи ці розбіжності в нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 31.03.2016 року. З наведених підстав просила суд задовольнити подану заяву, встановити факт належності їй вказаного документу - заповіту. Заявник, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила суд задовольнити подану нею заяву про встановлення факту належності документа та розглянути справу у її відсутність. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням про розгляд справи без їх участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками заявника - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У звязку з реєстрацією шлюбу 13.09.1979 року [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає доведеним факт наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин як між рідними сестрою та братом. 08.08.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). Також судом встановлено, що 07.11.2008 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого він заповів [PERSON], [INFO], земельну ділянку, розміщену на території Бурімської сільської ради площею 3,11 га, що підтверджується копією заповіту (а.с. 9). Державний нотаріус другої київської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після її брата [PERSON], [INFO], у звязку з неможливістю визнання (встановлення) спадкоємиці спадкоємицею за заповітом, у звязку з тим, що в тексті заповіту у якості спадкоємця вказана: «[PERSON], [INFO]» замість «[PERSON], [INFO]». Враховуючи вищевикладене, зміст поданої заяви та заповіту, доведеність родинних звязків між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], а також інші досліджені судом докази, суд вважає заявлені вимоги про встановлення факту належності документу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, а саме диплома серії [NUMBER] Черкаського фінансового технікуму Будбанку СРСР. Заява обґрунтована тим, що в листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі з метою нарахування їй пенсії за вислугою років. Під час огляду її документів працівником Пенсійного фонду звернуто увагу на те, що в дипломі [NUMBER] вказано ім'я «[PERSON]», замість «[PERSON]». Заявник до зали судового засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи до зали суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надана заява начальника управління Короткої М. про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що 28 квітня 1978 року [PERSON] закінчила повний курс Черкаського фінансового технікуму Будбанку СРСР за спеціальністю фінансування і кредитування капітального будівництва, про що отримала диплом серії [NUMBER], в якому зазначено її дівоче прізвище [PERSON] (а.с. 8). Заявниця 26.02.1988 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище -[PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26.02.1988 року (а.с. 6). Під час оформлення документів для нарахування пенсії, виявлено розбіжності в написані її ім'я. Так в дипломі серії [NUMBER] виданого Черкаським фінансовим технікумом вказано її ім'я «[PERSON]», хоча в усіх інших документах її ім'я вказано «[PERSON]». Довідка директора Черкаського інституту банківської справи Університету банківської справи Національного банку України Дмитренка М.Г. підтверджує, що диплом серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON]. В 1978 році секретарем навчального відділу була допущена помилка в написані імені студентки, а саме «[PERSON]», замість «[PERSON]». Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, дослідивши надані матеріали суд приходить до висновку, що диплом серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON]. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що 19.08.2003 року їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії, я кому було допущено помилку у написанні прізвища, де вказано як «Ленчинська» і ця обставина перешкоджає її вільно розпоряджатись своєю земельною ділянкою. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник держземагенства в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без нього, не заперечував щодо задоволення заяви. Представник сільської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторони, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №064912 від 19.08.2003 року виданий Новоселицькою районною державною адміністрацією на імя [PERSON], фактично мав бути виданий на імя [PERSON], що підтверджено копією паспорту заявника, копією державного акту на право власності на земельну ділянку, довідками сільської ради №876 від 08.05.2015 року та №2095 від 19.082015 року, довідкою Новоселицького районного трудового архіву №57 від 20.06.2015 року. Враховуючи те, що встановлення факту належності вказаного документу має юридичне значення, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності її трудової книжки, серії [NUMBER], яка видана 13 вересня 1978 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», архівної довідки про заробітну плату за період 1977-1978 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», архівної довідки про заробітну плату за період 1978-1985 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», архівної довідки про заробітну плату за період 1985-1991 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», оскільки в трудовій книжці і архівних довідках її ім'я записано як «[PERSON]», хоча вірно «[PERSON]», а також в тексті довідок не записано її по-батькові. Вищевикладене не дає можливості заявникові оформити пенсію за віком. Усунути помилку іншим шляхом не представляється можливим. У судове засідання заявник не з'явилася, при цьому вона в заяві просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АР Крим у судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, будь-яких заперечень із вимогами заявника суду не надала, при цьому начальник Управління Пенсійного фонду в Бахчисарайському районі АР Крим Кожевников Ф.Е. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності свого представника. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, виходячи із обов'язку сторін щодо доведення та подання доказів, дослідивши відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка, серії [NUMBER], яка видана 13 вересня 1978 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», архівна довідка про заробітну плату за період 1977-1978 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», архівна довідка про заробітну плату за період 1978-1985 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», архівна довідка про заробітну плату за період 1985-1991 роки, №7-06 від 27 червня 2013 року, яка видана ТОВ «SARBON» Чартакского району Наманганської області Республіки Узбекистан на ім'я «[PERSON]», належить [PERSON], [INFO]. Це підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є в матеріалах справи. Встановлення факту належності вищезазначених документів для заявника має юридичне значення, тому що дозволяє її реалізувати своє право на отримання пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності її трудової книжки серії [NUMBER], яка видана 8 жовтня 1984 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», диплома серії [NUMBER], який виданий на ім'я «[PERSON]», довідки з місця роботи, яка видана Ургутським раймедобєднання ім. Ж.Мірзаєва Самаркандського УЗО МЗ Рес.Уз. на ім'я «[PERSON]», оскільки у вищезазначених документах неправильно записано прізвище та по-батькові заявника, а саме: «[PERSON]», хоча вірно «[PERSON]». Вищевикладене не дає можливості заявникові оформити пенсію за віком. Усунути помилку іншим шляхом не представляється можливим. У судове засідання заявник не з'явилася, при цьому вона в заяві просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АР Крим у судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, будь-яких заперечень із вимогами заявника суду не надала, при цьому начальник Управління Пенсійного фонду в Бахчисарайському районі АРК Кожевников Ф.Е. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності свого представника. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, виходячи із обов'язку сторін щодо доведення та подання доказів, дослідивши відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER], яка видана 8 жовтня 1984 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», диплом серії [NUMBER], який виданий на ім'я «[PERSON]», довідка з місця роботи, яка видана Ургутським раймедоб'єднанням ім. Ж.Мірзаєва Самаркандського УЗО МЗ Рес.Уз. на ім'я «[PERSON]», належить [PERSON], [INFO]. Це підтверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи. Встановлення факту належності трудової книжки, диплому та довідки з місця роботи для заявника має юридичне значення, тому що дозволяє її реалізувати своє право на отримання пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору дарування 1/3 частки житлового будинку від 20 жовтня 1998 року, посвідченого за реєстровим №777 приватним нотаріусом Богуславського нотаріального округу Київської області, посилаючись на те, що вона являється власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Шолом-Алейхема №9 в м. Богуславі Київської області, але в зазначеному договорі помилково вказано її прізвище «Дубіна» замість «Дубина», тому потрібно встановити факт належності їй вказаного документу, оскільки встановлення цього факту необхідно їй для належного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 1998 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, розташовану по вул. Шолом-Алейхема №9 в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку. Із довідки начальника СГІРФО Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] від 31 липня 2012 року видно, що [PERSON], [INFO] зверталась до Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу обміну паспорта (неточність в записі «Дубіна» на «Дубина»). Із копії паспорта серії СТ №308553 вбачається, що [PERSON] народилась 05 жовтня 1964 року в м. Богуславі Київської області. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (договору дарування житлового будинку), що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 березня 2011 року, посвідченого за реєстровим №1-1119 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. 8 Березня №23 в м. Богуславі Київської області, але в зазначеному договорі помилково вказано її прізвище «Дубіна» замість «Дубина», тому потрібно встановити факт належності їй вказаного документу, оскільки встановлення цього факту необхідно їй для належного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2011 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. 8 Березня №23 в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку. Із довідки начальника СГІРФО Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] від 31 липня 2012 року видно, що [PERSON], [INFO] зверталась до Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу обміну паспорта (неточність в записі «Дубіна» на «Дубина»). Із копії паспорта серії СТ №308553 вбачається, що [PERSON] народилась 05 жовтня 1964 року в м. Богуславі Київської області. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (договору купівлі-продажу житлового будинку), що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 березня 2011 року, посвідченого за реєстровим №1-1121 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, посилаючись на те, що вона являється власником земельної ділянки площею 0,0577 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 8 Березня №23 в м. Богуславі Київської області, але в зазначеному договорі помилково вказано її прізвище «Дубіна» замість «Дубина», тому потрібно встановити факт належності їй вказаного документу, оскільки встановлення цього факту необхідно їй для належного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявились, але письмово повідомили суд про розгляд справи без їх участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2011 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0577 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 8 Березня №23 в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки. Із довідки начальника СГІРФО Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] від 31 липня 2012 року видно, що [PERSON], [INFO] зверталась до Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу обміну паспорта (неточність в записі «Дубіна» на «Дубина»). Із копії паспорта серії СТ №308553 вбачається, що [PERSON] народилась 05 жовтня 1964 року в м. Богуславі Київської області. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (договору купівлі-продажу земельної ділянки), що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 14 липня 1995 року за реєстровим №104 секретарем виконкому Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, в якому помилково вказане прізвище «Лисиченко» замість «Лісіченко», посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак оформити спадщину на спадкове майно вона не може, оскільки в вказаному заповіті неправильно вказане прізвище спадкоємця, тому, посилаючись на вищевказані обставини, вона просить суд встановити факт належності вказаного документу їй як спадкоємцю, оскільки його встановлення необхідно для оформлення своїх прав на спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без фіксування технічними засобами, свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2013 року померла [PERSON] у віці 90 років в с. Дибинці Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії заповіту від 14 липня 1995 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 червня 2015 року видно, що Богуславська районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 09 лютого 2013 року, оскільки в заповіті допущено помилку, яка унеможливлює встановлення особи спадкоємця. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності їй як спадкоємцю правовстановлюючого документу (заповіту) покійної [PERSON], що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 1994 року на ? частини будинку [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 1994 року заявнику належить ? частини будинку [ADDRESS]. У вказаному документі прізвище заявника вказано як «[PERSON]», тоді як згідно паспорта, свідоцтва про народження та ряду інших документів правильне написання прізвище заявника «[PERSON]». Наявність помилки у свідоцтві про право на спадщину перешкоджає заявнику використовувати її власність на власний розсуд, так як остання позбавлена можливості замовити та виготовити технічний паспорт на її домоволодіння. Встановити факт належності правовстановлюючого документу іншим шляхом позбавлена можливості, а тому вимушена звернутися з заявою до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Уманської міської ради Черкаської області Самооруха В.О. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши заявницю, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, судом встановлено: згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.1994 року заявнику належить ? частини будинку [ADDRESS]. У вказаному свідоцтві про право на спадщину за заповітом прізвище заявника вказано як «[PERSON]», тоді як правильне написання прізвища заявника «[PERSON]». Через допущену помилку у прізвищі заявника, вона позбавлена можливості замовити та виготовити технічний паспорт на її домоволодіння, проти задоволення заяви зацікавлена особа не заперечує, а тому суд вважає, що у справі міститься достатньо доказів для задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved