Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Заявник подав до суду заяву, в якій просить встановити факт належності заповіту, складеного [PERSON], яка померла 06.08.2015 року, йому, оскільки у заповіті неправильно вказано прізвище заявника - Савенков, тоді як він [PERSON], що перешкоджає йому оформити право на спадщину. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень по заяві не навів. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2015 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наданим суду свідоцтвом про її смерть1-ЖС №329802 від 06.08.2015 року. 11 березня 1998 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла належну їй кімнату №6 в [ADDRESS] [PERSON]. Згідно з Витягу зі Спадкового реєстру, вказаний заповіт на даний час є чинним. Згідно довідки 8 державної нотаріальної контори та Витягу зі Спадкового реєстру, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. При цьому, заявник не може оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки у заповіті, складеному 11.03.1998 року реєстровий номер 2-650, його прізвище помилково вказане як Савенков. Згідно паспорту громадянина України СА 471045, прізвище заявника [PERSON], а російською мовою - Савенков. Також, в паспорті заявника зазначено, що він народився 27.08.1962 року в м.Запоріжжі, зареєстрований в [INFO]. Згідно свідоцтва про народження заявника IV-УР №1416112, його прізвище російською мовою вказане як Савенков. У посвідченні водія заявника вказано, що він [PERSON]. Таким чином, у наданому суду заповіті та документах всі дані заявника, крім однієї букви у написанні його прізвища, співпадають. Свідок [PERSON] суд пояснив, що він був сусідом померлої [PERSON], знає і заявника [PERSON]. [PERSON] при житті [PERSON] часто приїжджав до неї, навіть сидів із нею на лавочці біля під»їзду, допомагав їй. Від своєї дружини свідок знає, що [PERSON] виявляла бажання заповісти належну їй кімнату [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знає і заявника, і [PERSON]. Їй відомо, що родина [PERSON] раніше проживала в комунальній квартирі разом з [PERSON], вона доглядала заявника та його сестру, коли ті були неповнолітніми. Потім вони роз»їхались, але [PERSON] постійно не рідше двох разів в місяць - приїжджав до [PERSON], допомагав їй, купував якісь речі, наприклад, холодильник. Іншої людини з прізвищем та ім»ям [PERSON] в колі спілкування [PERSON] не було. Зі слів сестри [PERSON] свідку відомо, що [PERSON] заповіла йому свою кімнату. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий заявника, знає і [PERSON]. При її житті він неодноразово допомагав [PERSON] привозити [PERSON] якісь речі, а саме привозили їй новий холодильник, вивозили віконні рами, тощо. [PERSON] постійно допомагав [PERSON]. Вислухавши заявника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документа, якщо прізвище особи, зазначене в цьому документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті або у свідоцтві про його народження, а заявник у відповідності до ст.11 ЦПК України довів наданими доказами належність йому заповіту, складеного [PERSON], і встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved