Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданої заяви покликаються на те, що 10 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб було зареєстровано Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації 10 травня 2008 року зроблений відповідний актовий запис № 144. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31.03.2015 р. видане Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Заявники зазначають, що на даний час, офіційно зареєстрований шлюб між ними має формальний характер. Сімейні стосунки у них не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Також, на даний час вони не проживають разом, а тому не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет, оскільки це призводить лише до непорозумінь та сварок, що негативно відображається на вихованні спільної дитини. Вони не мають наміру продовжувати сімейні відносини, так як такі істотно суперечать їхнім інтересам та фактично ускладнюють нормальне існування. Рішення про розірвання шлюбу заявниками усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, продовження якого суперечить їхнім інтересам. Крім цього, заявники у добровільному порядку уклали нотаріально посвідчений договір між батьками про розмір та строки сплати аліментів на утримання дитини, про встановлення місця проживання та виховання дитини від 13.05.2021 року. Даним договором врегульовані усі питання, які стосуються виховання та утримання їхньої спільної малолітньої дитини. Зокрема, встановлено місце проживання дитини з матір`ю та виплату аліментів [PERSON] , у розмірі значно більшому, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До того ж, окрім виплат аліментів, [PERSON] бере на себе зобов`язання по оплаті додаткових витрат на дитину, передбачених даним договором. Дитина, на даний час, проживає разом з матір`ю, і [PERSON] не заперечує проти того, щоб їх спільна дитина в майбутньому продовжувала проживати разом з матір`ю, що безпосередньо зазначено в даному договорі. Таким чином, жодних майнових спорів та спору про порядок виховання та утримання спільної дитини між нами немає. З врахуванням наведеного, заявники просять розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №144 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2008 року). Ухвалою суду від 20 травня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. /а.с.17-18/. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, оскільки 24 травня 2021 року від представника заявників [PERSON] та [PERSON] адвоката Петровського Ю.І. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. /а.с.20-21/. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 10 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації 10 травня 2008 року зроблений відповідний актовий запис № 144, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ./ а.с.6/. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31.03.2015 р. видане Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. /а.с.13/. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, заявники у добровільному порядку уклали нотаріально посвідчений договір між батьками про розмір та строки сплати аліментів на утримання дитини, про встановлення місця проживання та виховання дитини від 13.05.2021 року. Даним договором врегульовані усі питання, які стосуються виховання та утримання їхньої спільної малолітньої дитини. Зокрема, встановлено місце проживання дитини з матір`ю та виплату аліментів [PERSON] , у розмірі значно більшому, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До того ж, окрім виплат аліментів, [PERSON] бере на себе зобов`язання по оплаті додаткових витрат на дитину, передбачених даним договором. Дитина, на даний час, проживає разом з матір`ю, і [PERSON] не заперечує проти того, щоб їх спільна дитина в майбутньому продовжувала проживати разом з матір`ю, що безпосередньо зазначено в даному договорі. /а.с.14-15/. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Зі змісту заяви вбачається, що на даний час, офіційно зареєстрований шлюб між заявниками має формальний характер. Сімейні стосунки у них не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Також, на даний час вони не проживають разом, а тому не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет, оскільки це призводить лише до непорозумінь та сварок, що негативно відображається на вихованні спільної дитини. Вони не мають наміру продовжувати сімейні відносини, так як такі істотно суперечать їхнім інтересам та фактично ускладнюють нормальне існування. Рішення про розірвання шлюбу заявниками усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, продовження якого суперечить їхнім інтересам. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини, що відповідає вимогамст.109 СК України. У відповідності до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу, що надана спільно [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved