Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Заявники звернулись до суду із зазначеною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений 02.07.2016 року між ними та зареєстрований за №354 у Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 02.07.2016 року вони зареєстрували шлюб, від якого є одна дитина син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини та спільне проживання були припинені через те, що між ними сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим виникали суперечки та сварки, тому вони вважають, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, [PERSON] просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне - «Батуріна». Заявники у судове засідання не зявились, але надали письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 02.07.2016 року, зареєстрованому за №354 у Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу є одна дитина син [PERSON], [INFO]. Як убачається зі змісту заяви, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні, спору щодо місця проживання дитини немає, позаяк зазначили, що досягли угоди, що дитина буде проживати разом з матірю [PERSON], а батько [PERSON] постійно прийматиме участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов його життя, майнові спори відсутні, а в разі їх виникнення будуть вирішуватись окремо. Відповідно до\~ч. 2 ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто проживатиме окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Отже, судом установлено, що дана заява відповідає дійсній волі обох з подружжя, в межах місячного строку з дня подання заяви до суду заявники не відкликали її та наполягають на її задоволенні, після розірвання шлюбу їх особисті та майнові права та права їхньої дитини порушені не будуть, а тому суд приходить до висновку про задоволення даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved