Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка з 2008 року до дня її смерті проживала разом з ними в квартирі, яка розташована по [ADDRESS], залишаючись бути зареєстрованою по іншому адресу, оскільки останні роки свого життя померла тяжко хворіла, а тому постійно потребувала стороннього догляду. Визнання вказаного юридичного факту необхідно їм для оформлення спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник заявників підтримав заявлену вимогу та просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Довжоцької сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що померла [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала із заявниками по [ADDRESS], залишаючись бути зареєстрованою в іншому домоволодінні. Заявники за нею доглядали, так як вона була людиною похилого віку та постійно хворіла. Суд, вислухавши пояснення заявників, їх представника, покази свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала більше шести місяців із заявниками [PERSON] та [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], що підтверджується як показами свідків, так і наявними у справі довідками КП «Новоселицька міська тепломережа» та Довжоцької сільської ради Новоселицького району. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявників разом з [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. Задоволення заяви має юридичне значення для заявників. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявниками та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

Outcome: approved