Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначила, що вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та у разі втрати годувальника за померлого чоловіка [PERSON] , але вона отримала відмову, оскільки в свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 01 березня 1979 року, актовий запис № 47, її прізвище зазначено як « [PERSON] », а в трудовій книжці її прізвище помилково зазначене як « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючих документів їй потрібно для отримання пенсії. У зв`язку з чим, заявник просить встановити факт належності їй трудової книжки № [NUMBER] . Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник завниці надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проти задоволення заяви не заперечує. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявником є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Суслонгір Звеніговського району Марійської республіки, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, 12 грудня 2000 року, та довідкою про склад сім`ї, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичної особи виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року (а.с. 5-6, 14). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 47, видно, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , тобто дата народження [PERSON] та її імя' та по-батькові є як у заявниці (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Суслонгірською селищною радою Звеніговського району Марійської республіки, [PERSON] , народилася [INFO] та є уродженкою с. Суслонгір Звеніговського району Марійської республіки, як і заявниця (а.с. 8). В трудовій книжці серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , видно, що дата народження [INFO] рік є як у заявниці (а.с. 12). З листа відділу з питань призначення та перерахування пенсії № 14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 185/03.22-19 від 24 липня 2019 року, видно, що [PERSON] було відмовлено у призначені пенсії, в зв`язку з розбіжностями у написанні її прізвища в паспорті, зокрема, з трудовою книжкою (а.с. 10-11). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, встановивши, що вказана в трудовій книжці [NUMBER] та у паспорті є одна і та ж сама особа та, враховуючи, що відсутній спір про право, відсутні заперечення проти задоволення заяви зі сторони зацікавленої особи, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для отримання пенсії, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Outcome: approved