Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої присилається на те, що 25\~лютого 2018\~року померла\~його мати\~-\~[PERSON],\~[INFO].Після смерті\~матері відкрилася\~спадщина,\~що складається\~з 1/3\~частки квартири\~[ADDRESS],\~яку вона,\~в свою\~чергу,\~успадкувала після\~смерті батька\~[PERSON]\~За життя\~мати заповіту\~не склала\~і тому,\~згідно ст.\~1261\~ЦК України\~спадкоємцями першої\~черги за\~законом,\~окрім нього,\~є його\~сестри -\~[PERSON]\~та [PERSON],\~як діти\~спадкодавця.Своєю заявою, складеною у нотаріуса 27 липня 2018 року, [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадкового майна, яке залишилося після смерті їх матері на його користь. Аналогічну заяву про відмову від належної їй частки спадкового майна на його користь склала [PERSON] 18 вересня 2018 року він звернувся до Тернівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову вчинити нотаріальну дію державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що він в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав, документи які підтверджують постійне місце проживання зі спадкодавцем не надав. На день смерті матері він фактично проживав разом з нею, тому вважав, що прийняв спадщину, адже до теперішнього часу він проживає в цій квартирі, хоча постійне місце проживання зареєстровано за іншою адресою. Заявник та представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду був повідомлений належним чином. Свідок [PERSON], [INFO], яка проживає з адресою: [ADDRESS], в судовому засіданні пояснила, що вона заявника знає з народження, знала його матір, та зазначила, що заявник постійно мешкав з матірю з вересня 2017 року. Свідок [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], в судовому засіданні пояснив, що заявника знає давно, мати заявника померла приблизно в січні 2018 року, а також зазначив, що заявник мешкав разом з матірю з вересня 2017 року. Свідок [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], в судовому засіданні пояснила, що заявника знає давно, мешкає за вищезазначеною адресою всі 35 років, мати заявника померла взимку 2018 року, а також зазначила, що заявник мешкав разом з матірю з вересня 2017 року до її смерті, і наразі також мешкає в квартирі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2018 року померла мати заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтва про смерть серії І-КИ № 787883, видане 27 лютого 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 80 (а.с.6). Родинні зв'язки між заявником, та померлою [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-КИ № 332713, видане 05 травня 1973 року, актовий запис № 74 (а.с.7). З лікарського свідоцтва про смерть № 150, вбачається, що мати заявника - [PERSON], померла у віці 75 років (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий № 1705, спадкоємцем майна - 1/3 частки квартири за № 36, що у буд. № 24, розташованого на вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю [PERSON], [INFO], який помер 26 червня 2007 року, є його дружина [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Тернівським УЖКГ обєднання держпідприємств «Павлоградвугілля» Дніпропетровської області на підставі розпорядження органу приватизації від 31 травня 1933 року за реєстровим № 421, зареєстрованого в колективному підприємстві «Тернівське бюро технічної інвентаризації» під № 9-89/42 (а.с. 9). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 грудня 2013 року вбачається, що 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1705, виданий 26 грудня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON]В.(а.с. 8). Відповідно до акту за вих. № 957 від 20 вересня 2018 року [PERSON] мешкав разом з покійною матірю [PERSON], на момент її смерті 25 лютого 2018 року, за адресою: [ADDRESS], даний факт підтвердили сусіди [PERSON], [PERSON] в присутності начальник ЖРЕД-10 [PERSON] (а.с. 15). При зверненні заявника до нотаріальної контори, для реалізації своїх спадкових прав, [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.37), у зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутності у спадкоємця доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до заяви [PERSON] від 27 липня 2018 року посвідченої приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 3582, [PERSON], І.Д. відмовляється від належної їй частки спадкового майна, яке залишилось після смерті її матері [PERSON] на користь сина спадкодавця [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до заяви [PERSON] від 26 червня 2018 року, посвідченого старшим державним нотаріусом [PERSON], за реєстровим № 1-3150, в якій зазначено, що [PERSON] не має претензій щодо спадку, який залишився після смерті 25 лютого 2018 року від матері [PERSON] і повністю згодна на оформлення спадкового майна на імя брата [PERSON] (а.с. 12). Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтями\~1216,\~1217 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до 1218\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.\~1220,\~1221 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.\~1222,\~1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України\~вказує, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК\~він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Оскільки в судовому засіданні, підтверджено факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та встановити факт того, що [PERSON], [INFO], постійно\~проживав з матірю - [PERSON], яка померла 25 лютого 2018 року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Встановлення факту постійного проживання на день відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері.

Outcome: approved