Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Заявник звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду із заявою y якій просить встановити факт належності [PERSON], померлій 07.07.2017 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 117508. Вказана заява мотивована тим, що 07.07.2017 року померла її мати [PERSON], до складу спадщини якої на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ЧР № 117508 входить земельна ділянка площею 2,8473 га. Водночас у вказаному правовстановлюючому документі прізвище власника вказано «Резніченко» замість «Різніченко». Визнання вказаного факту належності правовстановлюючого документу зумовлено тим, що через розбіжності у написанні прізвища у державному акті, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], за законом. Заявник [PERSON] у судовому засіданні подану заяву підтримала та додатково пояснила, що за життя матері правовстановлюючий документ вона не бачила, а помилка у прізвищі є наслідком його невірного написання уповноваженими особами. Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового засідання, до суду не зявилися, відповідно до раніше наданих заяв просили розгляд даної справи проводити без їх участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка також є дочкою [PERSON]Х, вказала, що їх мати працювала у КСП ім. К. Маркса, під час видачі державного акту вона бачила помилку, але не хотіла займатися її виправленням, оскільки грошові кошти за пай платили без уточнення прізвища. Заслухавши пояснення заявника та показання свідка, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У судовому засіданні встановлено, що свідоцтвом про смерть серії І-СР № 306273, виданим 10.07.2017 року виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зафіксовано факт смерті 07.07.2017 року [PERSON], про встановлення факту належності якій правовстановлюючого документу звернулася до суду заявник. [PERSON] за життя відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 117508, виданого 30.12.2003 року на підставі розпорядження Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації № 422 від 25.12.2003 року, належала земельна ділянка площею 2,8473 га, розташована на території Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Водночас у вказаному документі прізвище власника вказазано «Резніченко» замість «Різніченко». Померла заповіту не залишила. Заявник є спадкоємцем майна [PERSON] першої черги. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем, зокрема, що вона є її рідною дочкою, підтверджується: копією свідоцтва про шлюб серії І-СР № 153036, виданого повторно 10.03.2018 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відповідно до якого після реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась 21.11.1958 року, серії І-СР № 260349 (виданого повторно 10.03.2018 року українською мовою, замість свідоцтва про її народження серії ІV-УР №\~1717833, виданого повторно 02.08.1962 року російською мовою), відповідно до яких її матірю вказано [PERSON]. Заявник після смерті матері у шестимісячний термін з дня відкриття спадщини подала заяву про її прийняття до державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON], де 17.10.2017 року заведено спадкову справу № 266/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 61392793, виданим 17.10.2017 року вказаним нотаріусом, та його довідкою від 20.03.2018 року №\~306/01-16. Відповідно до змісту вказаної довідки, крім [PERSON] заяву про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не подавав. Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.03.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку після [PERSON], оскільки у документі, що підтверджує право власності не вірно вказано прізвище власника. Водночас мати заявника за життя отримувала документи, у яких її прізвище вказували і як «Резніченко», і як «Різніченко». Так, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0223114 та трудова книжка колгоспника № 139 видані на імя [PERSON], а у свідоцтві про одруження серії ІІ-АБ № 677049 та пенсійному посвідченні серії Ж\~№\~007117 прізвище матері заявника вказано [PERSON]. Згідно змісту довідки № 411, виданої 02.04.2018 року виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], на день смерті 07.07.2017 року була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO]. Практикою Європейського\~суду з\~прав людини,\~зокрема у\~рішеннях «Бочаров\~проти України»\~від 17.03.2011\~року,\~«Коробов проти\~України» від\~21.10.2011\~року,\~яка відповідно\~до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб щодо встановлення факту належності померлій [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 117508, та обумовленість заявленої вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про встановлення вищевказаного факту належності правовстановлюючого документу особі, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують вказаний факт, та у суду відсутні сумніви щодо цього. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved