Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є опікуном [PERSON] та [PERSON], які рішеннями Прилуцького міськрайонного суду від 04 квітня 2017 року визнано недієздатними. До ухвалення даного рішення суду опікуном [PERSON] та [PERSON], рішенням виконавчого комітету Нетяжинської сільської ради народних депутатів від 04 березня 1987 року за №7, було призначено [PERSON]. Проте, [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) на території Нетяжинської сільської ради Прилуцького району. Проте, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), оскільки не доведено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент смерті із спадкодавцем. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] проживали разом із своїм опікуном [PERSON] однією сім»єю за адресою [ADDRESS], не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини [INFO], заявником і подано до суду заяву про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. У судове засідання заявник не з»явилася, проте згідно заяви її представника заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з»явився, проте згідно заяви щодо задоволення заяви не заперечує та просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Рішенням виконавчого комітету Нетяжинської сільської ради народних депутатів від 04 березня 1987 року за №7, призначено опікуном над інвалідами з дитинства [PERSON] та [PERSON], [PERSON], 1928 року народження, проживаючого в с.Покрівка Нетяжинської сільської ради, згідно його заяви (а.с.13). Згідно копії Свідоцтва про смерть від [INFO] року [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] в с.Нетяжино Прилуцького району, про що складено відповідний актовий запис за №06 (а.с.14). Відповідно до довідки Нетяжинської сільської ради від 26 червня 2017 року за №129, [PERSON] належить земельна частка (пай) під №22 (а.с.17). При цьому судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], рішеннями Прилуцького міськрайонного суду від 04 квітня 2017 року визнано недієздатними та призначено їх опікуном [PERSON]. Рішення набрали законної сили. Згідно листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу [PERSON] від 15 вересня 2017 року за №1788/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті за адресою [ADDRESS], оскільки не надано документи, які підтверджують факт проживання однією сім»єю померлого [PERSON] та недієздатних [PERSON] та [PERSON] Рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту проживання однією сім»єю померлого та недієздатних у відповідності до ст.1264 ЦК України (а.с.18). Зокрема, судом встановлено, що згідно довідок Нетяжинської сільської ради від 15 червня 2017 року №126, №127, [PERSON], [INFO], який помер [INFO], дійсно проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 20 грудня 1979 року і виписаний в зв»язку зі смертю. Разом з ним проживали та були зареєстровані на день його смерті [INFO] [PERSON] та [PERSON], 1957 року народження, та вели спільне господарство (а.с.15-16). Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2017 року за №3001/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 жовтня 2017 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При цьому, згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зокрема, ст.1264 ЦК передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.2 Постанови пленума Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч.1,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Крім того, п.21 постанови пленума Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Зазначений п»ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю до набрання чинності цим кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім»єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім»ї тощо. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом із своїм опікуном [PERSON] однією сім»єю за адресою [ADDRESS], не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини [INFO], вели спільне господарство, а тому вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved