Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить визнати [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] недієздатним. Вказує, що останній не може самостійно працювати, не усвідомлює своєї поведінки, не може орієнтуватись в простих життєвих ситуаціях. Він потребує постійного нагляду та турботи. Стан його здоровя погіршується. У матеріалах справи наявні медичні документи щодо стану здоровя [PERSON] з яких видно, що останній є інвалідом 2-ої групи. Він не працездатний, потребує постійного стороннього догляду та встановлення над ним опіки. З урахуванням заяви про збільшення вимог просив визнати його опікуном його брата [PERSON] В судовому засіданні заявник та його представник вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій вказав, що просить судове засідання провести без його участі, щодо задоволення заяви, то не заперечував проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним братом заявника. Останній хворіє психічним захворюванням та знаходиться на диспансерному обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні з приводу психічного розладу. Згідно довідки МСЕ №225671 (а.с. 6) [PERSON] оглядався 13.12.-14.12.2000 року і йому було встановлено другу групу інвалідності з дитинства на строк до 01.02.2002 року. В подальшому [PERSON] був повторно оглянутий МСЕ 29.12.2009 року 20.01.2010 року та йому встановлено інвалідність безтерміново (а.с. 6). Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу внаслідок психічного розладу №2400 хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №34 від 16.01.2018 року (а.с. 47-48) [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки та емоцій. За своїм психічним станом, в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ст. 39 ЦК України «Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними». Частина 1 ст. 60 ЦК України визначає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч.1 ст.56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно ст.300 ч.1 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як вбачається з подання Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області від 28.02.2018 року №142, орган опіки та піклування розглянув заяву [PERSON] щодо направлення до суду подання про призначення його опікуном над братом [PERSON] та прийняв рішення призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON]. Все вищевикладене дає підстави суду зробити висновок про наявність підстав для задоволення заяви, визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі викладеного,

Outcome: approved