Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, якою просить визнати спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 29 березня 2003 року, до складу якої входить земельна частка (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області відумерлою та передати зазначену земельну ділянку у власність Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. В обґрунтування заяви заявник зазначав, що [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) є власником земельної частки (паю) загальною площею 5,47 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області на землях колективної власності реформованого КСП «Липці». 29 березня 2003 року [PERSON] помер в с. Веселе Харківського району Харківської області. На час смерті останнього, ніхто з ним не проживав та не був зареєстрованим, відомості про наявність спадкоємців за законом та_або за заповітом також відсутні, а тому вважає спадщину у вигляді вищевказаної земельної ділянки відумерлою. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила заяву задовольнити у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0204092 належить земельна частка (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель колективної власності реформованого КСП «Липці», розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, що підтверджується довідкою Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області №02-20/226 від 20 лютого 2017 року. Як вбачається з актового запису про смерть від 01 квітня 2003 року №08, [PERSON] помер 29 березня 2003 року в с. Веселе Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (в редакції закону 1960 року, який діяв на момент відкриття спадщини), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 526 зазначеного кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції закону 1960 року, який діяв на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлені ч. 1 ст. 549 зазначеного кодексу, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння, спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області не була прийнята ніким із спадкоємців у порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, що також підтверджується довідкою Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області №02-20/226 від 20 лютого 2017 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 555 УРСР України, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави в тому числі, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо переходу спадкового майна у вигляді вищевказаної земельної ділянки до держави у порядку ст. 555 ЦК УРСР. Як вбачається зі змісту п.п.4,5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом , а також до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається зі змісту листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №941/01-16 від 22 березня 2017 року, після смерті [PERSON], померлого 29 березня 2003 року в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця ніхто із заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини до держнотконтори не звертався, свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала, заповіти від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувалися. Крім того, згідно довідки Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області № 02-20/226 від 20 лютого 2017 року, на день смерті [PERSON] разом з ним ніхто інший не проживав та не був зареєстрований, відомості про наявність малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних та обмежено дієздатних осіб, інших членів сімї, які проживали разом з померлим на день його смерті відсутні, відомості про наявність спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Таким чином, як в державній нотаріальній конторі, так і в органі місцевого самоврядування, на території якого був зареєстрований та проживав померлий, відсутні дані про спадкоємців [PERSON]. Спадщина, яка відкрилася після смерті останнього, в тому числі на земельну частку (пай), до цього часу ніким не прийнята. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву при визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про її передачу територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців з часу відкриття спадщини по сьогоднішній день не звернувся, спадщина ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив понад один рік, суд приходить до висновку про відсутність спадкоємців за законом і за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] та вважає можливим визнати зазначену спадщину відумерлою у порядку ст. 1277 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved