Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона разом із своїм сином [PERSON] постійно проживають в [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстроване їхнє місце проживання. Вказує, що під час спільного проживання з [PERSON] , останній постійно висловлювався нецензурною лайкою, принижував її, чинив щодо неї психологічний тиск, завдавав їй тілесні ушкодження, внаслідок чого нею неодноразово викликалися працівники поліції. 17.02.2020 року вона викликала працівників поліції, в результаті чого [PERSON] було видано обмежувальний припис на 5 днів. Своєї поведінки [PERSON] не змінює за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони останньому перебувати за місцем спільного проживання за вказаною адресою. Посилаючись на викладені обставини, просить суд ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме, заборонити останньому перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] та заборону вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від [PERSON] представника завника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.24 цього Закону\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені норми\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Судом встановлено, що між сторонами систематично протягом тривалого періоду часу виникають конфлікти і сварки, що стверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Таким чином, зважаючи на наявність повідомлень про вчинення [PERSON] різного роду насильства в сім`ї, конфлікти та сварки є високою вірогідність продовження таких дій, і як наслідок настання тяжких або особливо тяжких наслідків для постраждалої особи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Разом з тим, зважаючи на обставини справи, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк 6 місяців та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Будь-яких доказів що [PERSON] веде листування, телефонні переговори з матір`ю, контактує з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб позивачем до матеріалів справи додано не було. Згідно ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial