Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] з 1989 року по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що з 1989 року по день смерті [PERSON] проживала з нею за зазначеною вище адресою однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ставились один до одного, як дочка та мати. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з одноповерхового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Вона, як спадкоємець за законом четвертої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні докази родинного зв'язку з померлою. У зв'язку з викладеним, вона змушена звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив слухати заяву [PERSON] без його участі. Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON]уклав шлюб з [PERSON].01.1980 року, який зареєстрований Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 7 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Йосипівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 03 червня 1988 року, заявниця [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Заявниця в своїй заяві стверджує, що була позашлюбною донькою [PERSON], тому в свідоцтві про її народження є розбіжності в прізвищі батька, яке було записано зі слів матері, замість прізвища «[PERSON]» мати зазначила своє прізвище «[PERSON]». Коли їй виповнився один рік, її мати [PERSON] померла, а тому батько забрав її жити до себе. Його дружина [PERSON] була їй за рідну матір. Після смерті батька заявниця так і залишилась проживати з його дружиною [PERSON] в будинку [ADDRESS], який був придбаний останньою 13 червня 1990 року, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого головою Нерубайської сільської Ради народних депутатів 13 червня 1990 року (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1437 (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить одноповерховий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Заявниця, як спадкоємець за законом четвертої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні докази родинного зв'язку з померлою (а.с.17). Факт того, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю підтверджується довідками (виписками з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію)№ 4277 від 21.10.2013 року та № 1075 від 21.03.2016 року, довідкою Нерубайської сільської ради Біляївського району № 1074 від 21.03.2016 року з яких вбачається, що [PERSON] по день своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.29, 30, 31). З матеріалів спадкової справи № 205/2015 до майна [PERSON], померлої [INFO] вбачається, що заявниця з заявою про прийняття спадщини після смерті мачухи звернулась до державного нотаріуса 05.05.2015 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. Інші спадкоємці відсутні. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо показали, що дійсно [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю по день смерті останньої, загалом більше п'яти років. Вони були пов'язані спільним побутом, допомагали одна одній, у них був спільний бюджет, а після смерті [PERSON] заявниця залишилась проживати у будинку, доглядає за ним, проводить ремонти. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Крім того, відповідно до положень ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз'яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що на момент смерті [PERSON] [INFO], заявниця проживала разом з нею більше п'яти років. Враховуючи викладене суд вважає заяву обґрунтованою і законною, а тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved