Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, яку в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що 10 червня 2017 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі та від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме: на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є заявниця, як дружина померлого, а також їхні діти. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини нотаріусом було прийнято постанову від 25.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що у [PERSON] відсутній факт прийняття спадщини після смерті 12.08.2008 року [PERSON]. Заявник також зазначає, що вона та її чоловік після одруження проживали разом з його батьками за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тополина, 25/47. Після того як вони придбали будинок № 5 по вул. Журавського м. Кривого Рогу, вона, її чоловік та діти переїхали за вказаною адресою. Після смерті батька її чоловіка [PERSON], померлого 14.01.2007 року, мати чоловіка [PERSON] почала погано себе почувати, тому з початку 2008 року, зважаючи на стан матері, чоловік заявниці [PERSON] переїхав проживати до неї за адресою: [ADDRESS]. 12.08.2008 року [PERSON] померла і вони з чоловіком здійснили її поховання. Відсутність встановленого факту прийняття спадщини та факту постійного проживання [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] унеможливлює оформлення заявницею та її дітей спадкових прав. На підставі вищевикладеного, заявник просить встановити факт постійного проживання [PERSON], померлого 10 червня 2017 року з [PERSON], померлою 12 серпня 2008 року на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], а також встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 10 червня 2017 року після [PERSON], померлої 12 серпня 2008 року. Представник заявника у судовому засіданні на задоволенні уточненої заяви наполягала. Треті особи [PERSON], [PERSON] та її законний представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні уточненої заяви наполягали. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином надала суду заяву, в якій просила розглянути уточнену заяву за її відсутності, зазначивши, що при вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про смерть серії І-КИ №745212 від 12 червня 2017 року, актовий запис №632 (а.с. 18) 10 червня 2017 року помер [PERSON], який згідно зі свідоцтва про одруження серії І-КИ № 009381 (а.с. 8) перебував у зареєстрованому шлюбі з заявницею [PERSON] та був батьком їхніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9,11). З постанови державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 25.10.2017 року (а.с. 21) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого 10 червня 2017 року [PERSON], у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини померлим після померлої 12 серпня 2008 року [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою померлої [PERSON] та добре знає заявницю. Свідок також зазначила, що за адресою: [ADDRESS], проживали: [PERSON], її чоловік [PERSON] та син [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] з дітьми. Після чого син з дружиною купили будинок та переїхали проживати за іншою адресою. Через деякий час [PERSON] та її чоловік [PERSON] почали сильно хворіти, тому їх син [PERSON] піклувався за ними. Спочатку помер батько [PERSON] у 2007 році, тому син почав проживати з матірю [PERSON] та доглядати за нею аж до самої її смерті, що сталася у 2008 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою померлої [PERSON], тому добре знає її родину. Певний час син [PERSON] [PERSON], разом зі своєю дружиною та дітьми проживали з батьками за адресою: [ADDRESS], а потім переїхали. Згодом батьки дуже захворіли і їх син [PERSON] став проживати разом з ними та доглядав їх до самої смерті. Таким чином, письмовими матеріалами справи та поясненнями свідків підтверджується факт постійного проживання [PERSON], померлого 10 червня 2017 року з [PERSON], померлою 12 серпня 2008 року на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. За ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~зі статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, в редакції, чинній на час відкриття спадщини, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем (пп.3.21, 3.22 п.3 гл.10 розд.II). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов. Згідно з ч.7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved