Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Заявниця [PERSON], звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що 06 березня 2018 року у м. Алчевськ Луганської області, Україна, померла [PERSON], [INFO], уродженка смт. Михайлівка, Перевальського району, Луганської області, яка була її матірю. Заявниця отримала документи про смерть померлої неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав заявниці було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У звязку із цим просить суд встановити факт смерті. Заявниця в судове засідання не зявилася. В прохальній частині заяви зазначено про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: З копії паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], серії ЕК 524928, виданого 15.08.1997 року Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, місце реєстрації Луганська область, місце Алчевськ, пр. Металургів, 49/100, копії свідоцтва про народження серії ЯШ № 456968 від 20.11.1950 року, копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 116156, виданого 06.11.1971 року, вбачається, що заявниця є донькою [PERSON]. З медичного свідоцтва про смерть № 133 від 07.03.2018 року, виданого медичним закладом м. Алчевська Луганської області на бланку №106/у, який не відповідає Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», вбачається, що [PERSON], [INFO], померла 06.03.2018 року у м. Алчевськ, місцепроживання померлої: м. Алчевськ, смерть настала: м. Алчевськ, пр. Металургів, б. 42, кв. 100, причина смерті дифузний кардіосклероз. З відмови Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 3502/17.10-138 від 16.05.2018 р., вбачається, що було звернення до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав предявлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч. 2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Алчевськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої спадкові права. На підставі викладеного,

Outcome: approved