overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка була її рідною сестрою. Після її смерті у заявника відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. При зверненні заявника до нотаріальної контори виявилась наявність помилок у прізвищах сестер. У свідоцтві про смерть [PERSON] виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.02.2012 року, прізвище сестри заявника помилково зазначено як «[PERSON]». Оскільки є розбіжності в документах померлої із зазначенням її прізвища, що не дає можливості документально визначити родинні відносини між заявником та померлим, тому заявник просить встановити факт, що померла [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON]. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядує справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.02.2012 року. У свідоцтві про смерть виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.02.2012 року, прізвище померлої зазначено як «[PERSON]». Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження заявника виданого ГорЗАГС м. Дніпропетровська [INFO] року в графі «Мати» зазначена [PERSON]. Згідно з ордером №4551 на квартиру [ADDRESS], виданому 12.01.1962 року на ім'я матері - [PERSON], членами її сім'ї зазначені [PERSON] - мати, [PERSON]- донька та [PERSON] - донька. Відповідно заяви [PERSON] №312 від 18.06.1998 року до Придніпровської залізниці Дніпропетровська дистанція цивільних споруд «Будинкоуправління №2» щодо переоформлення особового рахунку квартиронаймача з матері на ім'я заявника, зазначено, що в квартирі проживає 3 особи, в том числі сестра [PERSON] Таким чином, факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є рідною сестрою [PERSON], підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка була її тіткою, за життя [PERSON] залишила заповіт на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось на ім'я [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Після її смерті заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте їй було відмолено у здійсненні нотаріальної дії, оскільки у зазначеному заповіті існують розбіжності в даті народження заявниці, замість правильного «[INFO]» зазначено невірно «[INFO]», що не співпадає з її паспортом. У зв'язку з цим заявник просить встановити факт належності заповіту, складеного [PERSON], посвідченого 23.06.2015 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстром № 2-576, спадкоємцями за яким є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не з'явився, повідомлений належний чином, про причини неявки суду не повідомив. Заінтересована особа [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, повідомлена належний чином, про причини неявки суду не повідомила. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд визнає юридичний факт, від якого належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], яка була тіткою заявника. За життя [PERSON] було складено заповіт від 23.06.2015 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстровим №2-576, відповідно до якого остання заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до паспорту заявника, Серії [NUMBER] виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 10.11.2007 року, дата народження [PERSON] зазначено як [INFO] Таким чином судом встановлено, що при складанні заповіту від 23.06.2015 року була допущена помилка та вказано дату народження заявника «[INFO]». Встановлення факту належності заповіту від 23.06.2015 року заявникові потрібно для можливості оформити спадщину в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи, що від встановлення факту, що заповіт від 23.06.2015 року, належить [PERSON], залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових її прав, а також те, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю від 04.06.1998 року, є власником земельної ділянки, площею 0,0706 га, що розташована за адресою [ADDRESS] на території Бабушкінського району м. Дніпропетровська. При зверненні заявника у серпні 2014 року до Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області з метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку, було виявлено в Державному акті на право приватної власності на землю від 04.06.1998 року розбіжності в її прізвищі. При написанні прізвища заявника, як власника, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта. Встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.06.1998 року заявникові потрібно для можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Тому заявник просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю від 04.06.1998 року, виданий Дніпропетровською міською радою, належить [PERSON]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд визнає юридичний факт, від якого належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, 04.06.1998 року заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю, що розташована за адресою [ADDRESS] на території Бабушкінського району м. Дніпропетровська. При зверненні заявника у серпні 2014 року до Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області з метою отримання кадастрового номеру на землю, було виявлено в Державному акті на право приватної власності на землю від 04.06.1998 року розбіжності в її прізвищі. У вказаному правовстановлюючому документі, при написанні прізвища заявника, як власника земельної ділянки, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 29.01.1998 року. Враховуючи, що від встановлення факту, що власником у Державному акті на право приватної власності на землю від 04.06.1998 року, є [PERSON], залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових її прав, а також те, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю від 19.06.1998 року, є власником земельної ділянки, площею 0,0541 га, що розташована за адресою [ADDRESS]. При зверненні заявника у січні 2014 року до Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області з метою отримання кадастрового номеру на землю, було виявлено в Державному акті на право приватної власності на землю від 19.06.1998 року розбіжності в її прізвищі. При написанні прізвища заявника, як власника, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта. Встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку від 25.09.19985 року заявникові потрібно для можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Тому заявник просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю від 19.06.1998 року, виданий Дніпропетровською міською радою, належить [PERSON]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд визнає юридичний факт, від якого належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, 19.06.1998 року заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю, що розташована за адресою [ADDRESS]. При зверненні заявника у січні 2014 року до Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області з метою отримання кадастрового номеру на землю, було виявлено в Державному акті на право приватної власності на землю від 19.06.1998 року розбіжності в її прізвищі. У вказаному правовстановлюючому документі, при написанні прізвища заявника, як власника земельної ділянки, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта Серії [NUMBER] виданого Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.02.1997 року. Враховуючи, що від встановлення факту, що власником у Державному акті на право приватної власності на землю від 19.06.1998 року, є [PERSON], залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових його прав, а також те, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона, відповідно Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року, є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS]. При виявлені бажання заявника у січні 2014 року розпорядитися своїм майном, нею було виявлено в Свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року розбіжності в її прізвищі. При написанні прізвища заявника, як спадкоємця, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта. Встановлення факту належності Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року заявникові потрібно для можливості в повному обсязі розпорядитися своєю власністю. Тому заявник просить встановити факт, що Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року, видане державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Слободян Е.Б., належить [PERSON]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд визнає юридичний факт, від якого належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, 25.12.1974 року заявник отримала Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, яким успадкувала 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. При виявлені бажання заявника у січні 2014 року розпорядитися своїм майном, нею було виявлено в Свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року розбіжності в її прізвищі. У вказаному правовстановлюючому документі, при написанні прізвища заявника, як спадкоємця вказаної частини домоволодіння, було допущено помилку та зазначено її прізвище як «[PERSON]», замість правильного прізвища «[PERSON]», відповідно її паспорта Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 07.10.1996 року. Враховуючи, що від встановлення факту, що спадкоємцем у Свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.1974 року, є [PERSON], залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових її прав, а також те, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є донькою [PERSON], який помер [INFO]. Батько був її єдиним годувальником та по втраті його, вона звернулась з заявою про повне державне утримання, однак адміністрація Дніпропетровського державного агарного університету, де вона навчається, відмовила їй через розбіжності у написанні прізвища. В судове засідання заявниця надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON], про що видано свідоцтво серія [NUMBER]. /а.с.10/ Заявниця [PERSON] народилась від шлюбу [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/ [INFO], про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. /а.с.13/ За паспортними даними вказано прізвище померлого батька заявниці як [PERSON]. /а.с.8/ В цей же час, за виданим 13 квітня 2012 року Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області паспортом заявниці прізвище останньої - «[PERSON]». /а.с.9/ Внаслідок зазначених розбіжностей в прізвищі заявниці та її померлого батька, 31.12.2013 року Дніпропетровським державним аграрним університетом [PERSON] було відмовлено в наданні повного державного утримання. /а.с.7/. Встановлені судом фактичні обставини справи переконують в тому, що заявниця [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання державного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є донькою [PERSON], який помер [INFO] та після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]. Матір'ю її батька [PERSON] була [PERSON], яка померла [INFO], та спадщину після якої фактично прийняв батько. Звернувшись до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, оскільки не має свідоцтва про народження власного батька. Отримати дублікат свідоцтва про народження вона не змозі, оскільки архів не зберігся, тому документально підтвердити факт родинних відносин з бабусею не може В судове засідання заявниця надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа про обставини справи та дату судового засідання ознайомлена, заперечень не представила. Від [PERSON], яка є матір'ю заявниці, надійшла заява, відповідно якої вимоги заявниці підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, заявниця [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [PERSON], та у зв'язку з укладенням шлюбу 27.09.2008 року змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] батько заявниці [PERSON] помер. [INFO] віці 75 років померла [PERSON]. 18 листопада 1998 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS]. Вказані обставини переконують суд в тому, що заявниця [PERSON] є онукою [PERSON], яка в свою чергу є матір'ю [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати недієздатним її рідну сестру [PERSON], [INFO], оскільки остання страждає на хронічне стійке психічнне захворювання, та просить призначити її опікуном над сестрою. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак в матеріалах справи міститься клопотання Саливінківської сільської ради Васильківського району Київської області, в якому заінтересована особа просить призначити опікуном [PERSON] над сестрою [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З огляду свідоцтва про народження серії VІІ-УР №1109457 (а.с.8), свідоцтва про народження серії І-ЯР №801246 (а.с. 9) , свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БК №259102 (А.С. 10) підтверджується дійсний родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] Як вбачається із клопотання Саливінківської сільської ради Васильківського району Київської області, останній просить призначити опікуном [PERSON], [INFO], над сестрою інвалідом 1 групи [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 23ц від 18 лютого 2016 року, встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання - глибоку розумову відсталість, F73.1 за МКХ-10. Ступінь виразності психічних розладів у [PERSON] такий, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у родинних відносинах з підопічним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]та призначення їй опікуна [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати той факт, що він, [PERSON] являється сином [PERSON], яка померла 31 березня 2015 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 31 березня 2015 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок №47 по вул. Лянгасова в м. Фастові. Заявник зазначає, що він являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті його матері, [PERSON] та як її єдиний син, прийняв вказану спадщину за своєчасним поданням заяви до нотаріальної контори, після чого Фастівська міська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу №57924852. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено на тій підставі, що в свідоцтві про народження заявника, його мати, [PERSON] записана під шлюбним прізвищем «Домарацька», а в свідоцтві про смерть зазначено її дівоче прізвище «Купцова». [PERSON] вказує на те, що його мати, [PERSON] уклалала шлюб з батком заявника, [PERSON] від 14 квітня 1953 року. Після реєстрації вказаного шлюбу, [PERSON] було присвоєно шлюбне прізвище «Домарацька». 13 березня 1954 року від даного шлюбу народився [PERSON], в свідоцтві про народження якого було записано, що його батьком є [PERSON], а мати [PERSON]. 19 грудня 2006 року [PERSON] помер. [PERSON] нового паспорта на шлюбне прізвище «Домарацька» не отримувала, тому в усіх її документах після одруження зазначено її дівоче прізвище «Купцова». В судове засідання заявник не зявився, до суду подав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання заінтересована особа не зявилася, до суду подала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 квітня 1953 року уклали шлюб, про що Фастівським РАЦС Київської області зроблений актовий запис №51, після реєстрації якого [PERSON] отримала шлюбне прізвище «Домарацька» (а.с.7). Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина, [PERSON] (а.с.8). Оскільки прізвище матері заявника в свідоцтві про смерть зазначене як дівоче «Купцова», відповідно й спадкова справа, заведена на [PERSON]. Враховуючи зібрані у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання факту родинних відносин підлягають задоволенню. Встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення для заявника, повязане з правом на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved