Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 26.06.1993 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, особливо після народження другої дитини. Відсутні почуття, на яких ґрунтуються шлюбно-сімейні відносини, і, як наслідок, вони тривалий час фактично не підтримують стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим, і суперечить їх інтересам. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання, виховання та утримання дітей, про що укладено відповідний договір. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.1993 року. Мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Між сторонами досягнуто письмової угоди щодо проживання, виховання та утримання дітей. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved