Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, заінтересована особа - Києво- Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті особи. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року померла дружина заявника [PERSON] в м. Феодосія АР Крим, що відноситься до тимчасово окупованої території України, у зв'язку з чим в установленому законодавством України порядку факт смерті зареєстрований не був. У зв'язку із смертю його дружини, на тимчасово окупованій території України йому було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2015 року, яке було видане Феодосівським міським відділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим на бланку Російської Федерації. При звернені до Києво- Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням державної реєстрації смерті [PERSON] у передбаченому законодавством України порядку - заявнику було відмовлено. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для вирішення всіх юридичних питань відносно факту смерті. Посилаючись на викладене вище та норми закону, заявник просив суд встановити факт смерті [PERSON], яка помела [INFO] року в м. Феодосія АР Крим. В судове засідання заявник не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа, Києво- Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направила, подала до суду лист про слухання справи у відсутність її представника. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 03.04.1997 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у відділі ДРАЦС м. Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] видане 03.04.1997 року, актовий запис - № 482. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Феодосія АР Крим. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті проведена не була. Органом, який діє на тимчасово окупованій території України було видано свідоцтво про смерть, однак зазначений документ виконаний на бланках Російської Федерації. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до Києво- Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській област з відповідною заявою, проте у реєстрації смерті [PERSON] йому було відмовлено. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територією. Згідно з положеннями ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті [PERSON] достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved