Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Заявник через свого представника адвоката Чавурську Л.В. звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю ХС ХVIII-4-№0012, площею 0,60 гектарів, який зареєстрований за № 14 виданий 24 жовтня 1995 року на підставі рішення виконавчого комітету Григорівської сільської Ради від 17.08.1995року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що заявник є власником вказаної земельної ділянки. Проте коли вирішив зібрати документи для оформлення договору оренди землі, звернув увагу на невідповідність особистих даних в державному акті, а саме допущено помилку у написані по батькові заявника « [PERSON] », в той час як правильним є « [PERSON] », а також прізвище « [PERSON] » має виправлення. Невірно вказане по батькові та виправлення у прізвищі в державному акті на право приватної власності на землю ХС ХVIII-4-№0012 № 14 виданий 24 жовтня 1995 року унеможливлюють підтвердження належності правовстановлюючого документа заявнику та не видається можливим в позасудовому порядку усунути зазначені розбіжності. Заявник в судове засідання не з`явилася, його представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Григорівська сільська рада в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення судового засідання без участі представника, вимоги визнають, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, під час отримання заявником вказаного Державного акта, було вказано громадянина на чиє ім`я видано ці правовстановлюючі документи, а саме [PERSON] , однак вказане по батькові « [PERSON] » має розбіжності з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.03.1998року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, де вказано прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , а також в державному акті міститься виправлення в написанні прізвища « [PERSON] ». Таким чином, в Державному акті на право приватної власності на землю допущено орфографічну помилку і неправильно зазначено по батькові - власника земельної ділянки [PERSON] та виправлення у написанні прізвища. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю серії ХС ХVIII-4-№0012, який зареєстрований за № 14 від 24 жовтня 1995 року та вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.03.1998року, належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заявнику правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved