Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою. Заява обґрунтована тим, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. У власності її сім`ї перебуває квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.01.1995. У зазначених документах її прізвище зазначено як « [PERSON] » та « [PERSON] », що створює незручності в порядку користування часткою належної їй квартири та в процесі підтвердження родинних відносин з її батьками. У зв`язку з наведеним, просить суд встановити, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстровано в Комітеті по майну комунальної власності № 117-р/28 від 18.01.1995 видане на ім`я у тому числі члена сім`ї власника [PERSON] , належить їй як члену власника [PERSON] . Ухвалою судді від 28 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа подала до суду письмові пояснення в яких просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заяви, суд установив таке. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.\~№ 5\~«Про судову\~практику про\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно пункту 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як з`ясовано судом, встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки створює незручності в порядку користування часткою належної їй квартири та в підтверджені родинних відносин з її батьками. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 06). 17.09.1994 громадянин [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 07). 18.01.1995 видано свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстровано в Комітеті по майну комунальної власності № 117-р/28 від 18.01.1995 видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 08). \~ \~ \~ \~ [INFO] помер батько заявника [PERSON] (а.с.10), після смерті якого вона прийняла спадщину на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Із свідоцтва про народження заявниці вбачається, що запис там здійснено російською мовою, що в результаті перекладу при видачі паспорта потягло за собою невірний переклад, та відповідно невірне зазначення прізвища з « [PERSON] » та « [PERSON] ». Отже, як з`ясовано судом, заявнику підтвердження факту родинних відносин необхідне для розпорядження належним їй майном, а відтак вимога є підставною та підлягає до задоволення. Щодо вимоги про встановити юридичний факту, що свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстровано в Комітеті по майну комунальної власності № 117-р/28 від 18.01.1995 видане на ім`я у тому числі члена сім`ї власника [PERSON] , належить їй як члену власника [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] , яка зазначена в свідоцтві про право власності на житло є тією самою особою [PERSON] , як зазначено у вказаному документі. Однак наявність розбіжності в написанні прізвища заявниці зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги заявника про встановлення факту, що свідоцтво про право власності на житло, яке зареєстровано в Комітеті по майну комунальної власності № 117-р/28 від 18.01.1995 видане на ім`я у тому числі члена сім`ї власника [PERSON] , належить їй як члену власника [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved