Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеними вимогами, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» з діагнозом: ІТБ (23.02.2017) лівої легені (дисемінований) Деструкція(-) МБТ(+) Мазок(+) МГ(+) Риф(-) Культура(+) Резистентність І(-) Гістологія(0) Категорія 2 Когорта 1(2017). З 22.02.2017 року по 21.03.2017 року та з 31.03.2017 року по 26.04.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні у легеневому відділенні № 1 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР», виписана за порушення лікарняного режиму (необґрунтовано самовільно залишила відділення). Для продовження амбулаторного лікування до диспансерного відділення № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» не зявилась. Неодноразово викликалася дільничною службою КЗ «Криворізького протитуберкульозного диспансеру № 2» ДОР». 23.06.2017 р. направлено листа до Інгулецького відділу поліції з метою сприяння лікуванню. Таким чином, будучи хворою на заразну форму туберкульозу, вільно пересуваючись по місту та не отримуючи належного лікування, [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії № 192 від 25.07.2017 року хвора [PERSON] є епідеміологічно-небезпечною для оточуючих, має діагноз: ІТБ (23.02.2017) лівої легені (дисемінований) Деструкція(-) МБТ(+) Мазок(+) МГ(+) Риф(-) Культура(+) Резистентність І(-) Гістологія(0) Категорія 2 Когорта 1(2017) і за станом свого здоровя повинна пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Просить зобовязати [PERSON] пройти обовязковий курс стаціонарного лікування в Комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» строком до повного знебацилення. У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги, підтвердила обставини, викладені в заяві. [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей та одну повнолітню доньку. Хвора може становити загрозу для здоровя дітей. Просить вимоги задовольнити. Судом ухвалено про розгляд справи без участі [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу вона становить загрозу розповсюдження хвороби. Вислухав представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» з діагнозом: ІТБ (23.02.2017) лівої легені (дисемінований) Деструкція(-) МБТ(+) Мазок(+) МГ(+) Риф(-) Культура(+) Резистентність І(-) Гістологія(0) Категорія 2 Когорта 1(2017). З 22.02.2017 року по 21.03.2017 року та з 31.03.2017 року по 26.04.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні у легеневому відділенні № 1 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР», виписана за порушення лікарняного режиму (необґрунтовано самовільно залишила відділення). (а. с. 7). Адміністрація КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» 23.06.2017 року надіслала начальнику Інгулецького ВП КВП лист з проханням сприяти у залученні до лікування [PERSON] (а. с.8). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії № 192 від 25.07.2017 року хвора [PERSON] є епідеміологічно-небезпечною для оточуючих, має діагноз: ІТБ (23.02.2017) лівої легені (дисемінований) Деструкція(-) МБТ(+) Мазок(+) Резистентність І(-) Гістологія(0) Категорія 2 Когорта 1(2017) і за станом свого здоровя ставить під загрозу зараження хворобою інших осіб. Ухиляється від лікування, повинна примусово пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. (а. с. 6). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування, порушує протиепідемічний режим, становить загрозу для здоровя оточуючих. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з метою запобігання поширенню туберкульозу [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. При цьому, суд враховує, що заявник просить зобовязати [PERSON] пройти обовязковий курс лікування до повного знебацилення. Однак, законодавством передбачена примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу на строк до трьох місяців, в подальшому продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial