Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

заявник у своїй заяві просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер 25 серпня 2015 року договору купівлі продажу гаражу, що знаходиться за адресою: вул.Залізнична, 176 в м.Ватутіне Черкаської області, посвідченого 09 липня 1994 року, державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори на прізвище [PERSON], посилаючись на те, що вона та [PERSON] 06 березня 1966 року зареєстрували шлюб у будинку реєстрації шлюбів м.Мурманськ, РФ. 25 серпня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири , яка розташована по вул.Миру, 9- Б кв.42 в м.Ватутіне Черкаської області, яка належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, та гаража, що знаходиться по вул.Залізнична, 176 в м.Ватутіне Черкаської області, який належить її покійному чоловікові згідно договору купівлі-продажу. Спадщину вона прийняла та продовжує нею користуватися. Вона звернулась до державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак виявилося, що є розбіжності в деяких документах, а саме: згідно свідоцтва про смерть від 25 серпня 2015 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про народження народився [PERSON]. В свідоцтві про право власності на квартиру, яка розташована по вул.Миру, 9- Б кв.42 в м.Ватутіне Черкаської області, зазначений [PERSON], а в договорі купівлі-продажу гаража, її чоловік зазначений як [PERSON]. Вказана невідповідність не дозволяє їй реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. Заявник в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву в якій просить суд справу за її заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник Ватутінської міської ради Черкаської області проти задоволення вказаної заяви не заперечує. Заслухавши представника Ватутінської міської ради Черкаської області, який не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності заявника та просить дану справу розглянути під час попереднього судового засідання, а також вивчивши письмові докази справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявник та [PERSON] 06 березня 1966 року зареєстрували шлюб у будинку реєстрації шлюбів м. Мурманськ, РФ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.5) чоловік заявника помер 25 серпня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої по вул.Миру, 9- Б кв.42 в м.Ватутіне Черкаської області, яка належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.8) та гаража, що знаходиться по вул. Залізнична, 176 в м.Ватутіне Черкаської області, який належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу (а.с.9). Позивач звернулась до державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак виявилося, що в договорі купівлі-продажу гаража, її чоловік зазначений як [PERSON], при тому, що в свідоцтві про народження (6), в свідоцтві про смерть від 25 серпня 2015 року (а.с.5) та свідоцтві про право власності на квартиру, яка розташована по вул.Миру, 9- Б кв.42 в м.Ватутіне Черкаської області, чоловік заявника зазначений як [PERSON]. Встановлення факту належності договору купівлі продажу [PERSON], має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3\~ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до п.5\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази належності [PERSON] договору купівлі-продажу гаража, посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори, що є підставою для задоволення заяви [PERSON]. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи викладене суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON], який помер 25 серпня 2015 року договору купівлі продажу гаражу, що знаходиться за адресою: вул.Залізнична, 176 в м.Ватутіне Черкаської області, посвідченого 09 липня 1994 року, державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори на прізвище [PERSON]. На підставі ст. 234, 235, 256 ЦПК України та

Outcome: approved