Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на території Томашгородської сільської ради Рокитнівського району, згідно Держаного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Проте, разом з нею проживав заявник до дня смерті, що наступила [INFO] , який доглядав хвору матір та займався похороном. З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , заявник звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову через відсутність документів, що підтверджують факт спільного проживання із спадкодавцем. Оскільки реєстрація місця проживання заявника відмінна від адреси проживання покійної [PERSON] , заявник змушений звернутися до суду та просить суд встановити факт, що її він проживав постійно матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене просить заяву задоволити. Ухвалою судді від 28 травня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Кошка О.П. подану заяву підтримали з мотивів викладених в ній, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Рокитнівської селищної рада Сарненського району Рівненської області, 04 червня 2021 року подав до суду клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи. Розгляд справи просять проводити за наявними у ній матеріалами. Заслухавши пояснення заявника, його представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження заявника [PERSON] , відповідно до якого, такий являється сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Як вбачається із відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] , [INFO] , такий зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-9). Крім того, відповідно до довідки від 30.03.2021 року №546 виданої Рокитнівською селищною радою, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На день її смерті в будинку проживав без реєстрації її син [PERSON] , [INFO] (а.с.15). В силу ст.1268 ЦК України (в редакції 2013 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Враховуючи вище наведене, оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстрованими за різними адресами, заявник звернувся про встановлення факту їх спільного проживання. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , у віці 85 роки, актовий запис №13, місце смерті село Томашгород Рокитнівський район Рівненська область (а.с. 13). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що є односельчанами заявника. Можуть підтвердити, що приблизно з 2016 року та до моменту смерті [PERSON] заявник проживав разом із покійною на [ADDRESS] . Доглядав за покійною, готував їй їсти, також займався похованням. Хату і досі доглядає. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного спільного проживання разом із [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved