Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Заявник Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулось в суд із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною (після смерті [PERSON] ): 9/25 частини житлового будинку з господарчими побудовами [ADDRESS] , розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1000 га, який в цілому складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 92,9 кв.м., житловою площею 58,4 кв.м.; прибудови а; прибудови а1; прибудови а2; прибудови а3; сараю Б; вбиральні В; гаражу Г; гаражу Д; сараю Ж; вбиральні З; сараю Е; огорожі №1-4, ями вигрібної №5; колодязя №10; огорожі №8,9 та 9/25 часток земельної ділянки кадастровий номер 5310700000:02:070:052, яка розташована у [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, на вищевказане майно. Після смерті [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . Постановою нотаріуса їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки остання не підтвердила факт родинних зв`язків з померлою. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 17.05.2019 року, залишеним без змін Полтавського апеляційного суду від 28.08.2019 року, відмовлено [PERSON] в задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено відсутність у [PERSON] права на спадщину після смерті [PERSON] , в свою чергу інших спадкоємців померла не має. За таких підстав заявник вважає, що наявні підстави для визнання вказаного майна відумерлою спадщиною та передачі його територіальній громаді в особі Лубенської міської ради. В судове засідання представник заявника не з`явився, звернувся до суду з клопотанням щодо розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Другої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо заявлених вимог покладається на рішення суду. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про дату, місце та час слухання справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вивчивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника заявника, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву з наступних підстав. Відповідно до ч.2.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: -9/25 частини житлового будинку з господарчими побудовами [ADDRESS] , що розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310700000:02:070:0006, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і який в цілому складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 92,9 кв.м., житловою площею 58,4 кв.м.; житлової прибудови «А'-1»; прибудови «а»; прибудови «а1»; прибудови «а2»; прибудови «а3»; сараю «Б»; вбиральні «В»; гаражу «Г»; гаражу «Д»; сараю «Ж»; вбиральні «З»; сараю «Е»; огорожі №1-4, ями вигрібної №5; колодязя №10; огорожі №8,9, що підтверджується свідоцтвом про право власності с САА № [NUMBER] від 29.06.2004 року. -9/25 часток земельної ділянки кадастровий номер 5310700000:02:070:0052, яка розташована у [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7), листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.02.2020 року № 101/111-20 (а.с.46,47). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка за життя оформила право власності 9/25 частини житлового будинку з господарчими побудовами [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом с.ВТЕ [NUMBER] від 08.06.2013 року (а.с.4). Відомості щодо оформлення права власності на 9/25 часток земельної ділянки кадастровий номер 5310700000:02:070:0052, яка розташована у [ADDRESS] за [PERSON] у справі відсутні. Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у [PERSON] виникло право на спадщину в частині 9/25 часток земельної ділянки кадастровий номер 5310700000:02:070:0052, яка розташована у [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої ЛДНК від 16.05.2018 року їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки остання не довела право на спадкування. Відсутні докази родинних зв`язків з померлою, факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.05.2019 року (а.с.14-16) по цивільній справі за позовом гр. [PERSON] до територіальної громади в особі Лубенської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, яке залишено без змін Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.08.2019 року (а.с.17-19), у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено відсутність у [PERSON] права на спадщину після смерті [PERSON] , в свою чергу інших спадкоємців померла не має. Згідно до ч.ч. 1-3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Тобто правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом. Вказаною нормою визначено обставини, які необхідно встановити для визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1127 ЦК України). З огляду на викладене, враховуючи, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] сплило більше двох років, однак спадщину після померлої до цього часу прийнято не було, а тому відповідно до ст.1277 ЦК України є підстави для визнання спадщини відумерлою. При подачі заяви до суду заявник був звільнений від сплати судового збору на підставі п.15-1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При таких обставинах судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved