Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ренійської РДА від 22.12.2003 р. № 412/А-2003. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю посадовими особами було допущено помилку у написанні її прізвища, замість «[PERSON]» в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, вказано - «[PERSON]». Представник заінтересованої особи Самойлюк І.М. надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Ренійської районної державної адміністрації. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія паспорта, ідентифікаційного номера та пенсійного посвідчення [PERSON]; копія державного акту на право приватної власності на землю площею 0,75 га на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявниця [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,75 га розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області на підставі державного акта на право приватної власності на землю, [NUMBER]. Нещодавно заявниця вирішила надати земельну ділянку у дострокову оренду, однак при підготовці документів для оформлення договору оренди, були виявлені розбіжності в написані прізвища заявниці в державному акті на право приватної власності на землю та прізвища в паспорті громадянки України. Так, в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці вказано як - «[PERSON]», а в паспорті громадянина України прізвище заявниці вказано як - «[PERSON]». Це різночитання було допущене внаслідок орфографічної помилки у записі прізвища заявниці. Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим, оскільки у відділі у Ренійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, на теперішній час, не має таких повноважень, тому ця обставина змусила заявницю звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Від встановлення цього факту залежить право в повному обсязі розпоряджатись своїм правом власності щодо зазначеної земельної ділянки. Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в томі числі про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування прізвища заявниці свідчать викладені нею у заяві обставини. Згідно паспорту громадянина України ПІБ заявниці - [PERSON], [INFO], однак при виготовлені державного акту на право приватної власності на землю, посадовими особами Ренійської районної державної адміністрації було допущено помилку в написані прізвища заявниці, а саме прізвище заявниці було зазначено як «[PERSON]». Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, а факт належності заявниці правовстановлюючого документу - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить право заявниці в повному обсязі розпоряджатись своїм правом власності щодо зазначеної земельної ділянки.

Outcome: approved