Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій зазначає, що вона є донькою [PERSON]. Внаслідок укладення шлюбу 18.06.2011 року з [PERSON] у заявника змінилось прізвище на «Гришко». 15.07.2015 року її мати, яка є громадянином України, в м. Джанкой АР Крим потрапила у ДТП, внаслідок чого отримала тяжкі тілесні ушкодження, а 21.07.2015 року констатована її смерть. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 35 Хе 002465 виданого 22.07.2015 року «ГБУЗ РК «КРБ СМЭ» м. Сімферополя [PERSON] померла 21.07.1955 року. [PERSON] похована в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Померла мати позивача є громадянкої України і останні роки проживали в належному їй житловому будинку в с. Генічеська Гірка по вул. Азовській, 84 . Після смерті матері, заявник та її рідний брат [PERSON] звертались до Відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть, але було відмовлено, оскільки медична довідка видана за формою, яка затверджена Російською Федерацією, а тому на території України вважається недійсною. Оскільки на даний період часу іншого способу захисту прав ніж звернення до суду для встановлення факту смерті матері не існує, заявник вимушена звернутись до суду. Встановлення факту смерті [PERSON] для заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на спадкування. У звязку з чим просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO], яка померла 21.07.2015 року в м. Джанкой АР Крим. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві та просили суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2\~\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Відповідно до п.8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Згідно медичної довідки про смерть 35 № 002465 від 22.07.2015 року [PERSON] [INFO] померла 21.07.2015 року, про що видано відповідне свідоцтво про смерть І-АЯ № 545581 (а.с.7, 15). У листі №01-1768 від 22.07.2015 року Кримського республіканського бюро судово-медичної експертизи зазначено, що факт поміщення тіла [PERSON] до труни та опечатування труни, а також те, що транспортування тіла проводилось автотранспортом. У листі №01-1769 від 22.07.2015 року Кримського республіканського бюро судово-медичної експертизи зазначено, що для зберігання тіла [PERSON] для транспортуванні до місця поховання здійснена обробка тіла бальзамуючим розчином (а.с 12-13). Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~\~Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 23.07.2015 року вбачається, що [PERSON] була похована в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області (а.с. 10). Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що він є братом заявника та сином [PERSON], померлої 21.07.2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 15.07.2015 року в м. Джанкой АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією. Він займався организацією переміщення тіла померлої [PERSON] та її поховання у в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] дав покази, які аналогічні показам [PERSON], щодо обставин смерті та поховання [PERSON] З матеріалів справи встановлено, що 16.10.1986 року народилась [PERSON], батьками записані: [PERSON], [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІІ АП №401860. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №062759 18 червня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді від 24.07.2015 року №707/06.1-21 наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про її смерть (а.с. 8-9). З довідки №196 від 16.04.2014 року вбачається, що [PERSON] бажає зберегти громадянство України (а.с. 14). Таким чином судом встановлено, що медична довідка про смерть та свідоцтво про смерть, які були видані органами, які створені та діють у порядку не передбаченому законом не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України, провести державну реєстрацію смерті її померлої матері та реалізувати право на спадкування. Так відповідно до ч.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON], у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджено в судовому засіданні як документально, за допомогою наданих\~\~копій документів так і свідченнями заявника та свідків наданих ними у судовому засіданні. У суду немає жодних підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість письмових доказів та встановлених у судовому засіданні фактів. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви, що передбачено п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, а також враховуючи те, що встановлення факту смерті [PERSON] для Заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на спадкування - суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті її матері, оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved