Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] у порядку окремого провадження звернулися до суду зі спільною заявою, в якій просять розірвати їх шлюб, зареєстрований 03.11.2001 року відділом ДРАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, актовий запис № 1176. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначають, що їхні сімейні стосунки поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказують, що між ними виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого вони перестали проводити час разом. Кожен з них живе своїм життям, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу в них народилися діти: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які відповідно до укладеного між батьками договору залишаються проживати з матір'ю [PERSON] З врахуванням наведеного просять розірвати шлюб, який укладено між ними 03.11.2001 року відділом ДРАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, актовий запис № 1176. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2018 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви, згідно яких заявлені вимоги підтримую у повному обсязі та просять їх задовольнити. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини третьої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.11.2001 року відділом ДРАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, актовий запис № 1176 (а.с.4). Від спільного подружнього життя заявники мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у вихованні дітей від 11.12.2018 року заявники вирішили, що неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] проживатимуть разом з матір'ю [PERSON] (а.с.9) Відповідно до частини третьої статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхніх неповнолітніх дітей. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved