overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб, укладений 06.08.2006 р., вказуючи, що через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені. На думку заявників, за таких обставин нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини. Заявники в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 06 серпня 2006 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 19, 20). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім'ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди щодо подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; з приводу цього між ними укладений письмовий договір від 22.02.2017 р. про визначення місця проживання дитини, участі батьків стосовно утримання та виховання сина, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В., зареєстрований у реєстрі за № 357 (а.с. 21-21 зв.). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб укладений 10.07.2010 р., вказуючи, що у зв'язку із тим, що вони наразі проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків та не бажають перебувати у шлюбі, тому спільно прийняли рішення про необхідність розірвання шлюбу. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Між ними досягнуто згоди стосовно утримання дитини. Заявники в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 10 липня 2010 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 20). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім'ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди щодо подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 13.09.2017 р. щодо визначення місця проживання дитини та сплати аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А., зареєстрований у реєстрі за № 2532 (а.с. 17-18). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб, укладений 14.11.2009 р., вказуючи, що через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося через несумісність характерів. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, а тому нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Вони остаточно переконалися, що є різними людьми, а подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому в їхніх інтересах та інтересах їхніх дітей вони вирішили розірвати шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заявники в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 14 листопада 2009 року, мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім'ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди щодо подальшого проживання їхніх спільних дітей, їх утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 28.12.2016 р. щодо умов здійснення батьківських прав на особисте виховання та сплату аліментів на утримання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куц В.А., зареєстрований у реєстрі за № 998 (а.с. 15-16 зв.). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб укладений 23.07.2011 року вказуючи, що на даний момент фактичні шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони дійшли висновку про необхідність розірвання шлюбу так як подальше збереження сім`ї неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] з приводу визначання місця проживання, виховання та утримання якого досягнуто згоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі з викликом сторін в судове засідання (а.с. 18). Заявники в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що вимоги заяви підтримують. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 23 липня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Центрального відділу державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї зроблено актовий запис № 1738 (а.с. 5). Від шлюбу заявники мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім`ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім`ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди стосовно подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 24.04.2019 року про проживання та про участь у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М., зареєстрований у реєстрі за № 1832 (а.с. 7-8). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб укладений 30.04.2008 року вказуючи, що через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Однією сім'єю вони вже не проживають шість місяців. Зазначають, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони поступово втратили почуття любові та наразі вони вже фактично сторонні люди один одному. За таких обставин нормальні шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], з приводу виховання та утримання якої досягнуто згоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 35). Заявники в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 30 квітня 2008 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім'ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди стосовно подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 08.11.2018 року щодо визначення місця проживання дитини, сплати аліментів на дитину та її виховання, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устиновою І.Є., зареєстрований у реєстрі за № 1526 (а.с. 13-15 зв.). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб укладений 30.07.2011 року вказуючи, що фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, а тому нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] з приводу визначання місця проживання, виховання та утримання якого досягнуто згоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі з викликом сторін в судове засідання на 26.07.2019 року (а.с. 42-43). Заявники в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять задовольнити заяву. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 30 липня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 846 (а.с. 11). Від шлюбу заявники мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім`ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім`ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди стосовно подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 17.04.2019 року про визначення місця проживання сина та участь батьків у його вихованні, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О., зареєстрований у реєстрі за № 2165 (а.с. 13-16). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб укладений 31.08.2013 року посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Вказують, що вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та мають різний бюджет. Шлюб є формальним, а тому вони вирішили його розірвати. Зазначають, що від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , з приводу визначання місця проживання, виховання та утримання якої досягнуто згоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі з викликом сторін в судове засідання (а.с. 22-23). Заявники в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що вимоги заяви підтримують. Представник заінтересованої особи Дарницького районного у місті Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника відповідно до фактичних обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 31 серпня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1474 (а.с. 16). Від шлюбу заявники мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім`ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім`ї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди стосовно подальшого проживання їхньої спільної дитини, її утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 01.10.2020 року про виховання дитини та сплату аліментів, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В., зареєстрований у реєстрі за № 2332 (а.с. 18-18 зв.). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Заявники просять суд встановити факт родинних відносин між ними - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та їх бабусею - громадянкою [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що в документах, що засвідчують факт родинних відносин між ними допущені помилки, які на сьогоднішній день, в зв'язку зі смертю їхніх батька та бабусі усунути неможливо. Так, в результаті помилки, в свідоцтві про народження їхнього батька - [PERSON], неправильно вказано прізвище матері - «[PERSON]» і як наслідок цього - прізвище батька (дитини), тоді як повинно бути - «[PERSON]». Крім цього, у тому ж свідоцтві неправильно вказано ім'я по-батькові бабусі - «[PERSON]», тоді як повинно бути - «[PERSON]». Встановлення факту потрібно для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявники своє прохання підтримали та просили його задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, заявлене прохання визнає та не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі, доказуванню не підлягають. Прохання заявників підтверджується: заповітом, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвами про смерть, довідкою відділу Держземагентства у Ширяївському районі, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу. Правовідносини регулюються цивільним та цивільно-процесуальним законодавством. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного позов слід задовольнити.

Outcome: approved