Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплому про освіту серії [NUMBER] , виданий 01.07.1985 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з метою підтвердження трудового стажу, необхідного для призначення пенсії, вона звернулася до Новопсковського відділу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Проте, заявнику було повідомлено, що при оформленні пенсійної справи та нарахуванні пенсійних виплат управління Пенсійного фонду не може взяти до уваги диплом серії ЛВ №403996, виданий 01.07.1985 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, оскільки на сторінці, яка заповнена українською мовою, не вірно записано її анкетні дані, а саме ім`я по батькові заявника. Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення та нарахування пенсійних виплат згідно законодавства України. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 24 лютого 2020 року. Заявник до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без участі представника управління. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2002 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника зазначені як « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до картки платника податків №1224-19-03158, яка видана 04.12.2019 р. Новопсковською державною податковою інспекцією, заявник зазначена як [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.10.1964 року Осинівським с.ЗАГС Новопсковського району Луганської області, [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.09.1985р. Новопсковським районним від. ЗАГС Ворошиловградської області, 07.09.1985 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як слідує з диплому серії [NUMBER] , виданого 01.07.1985 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, на сторінці, яка заповнена українською мовою, ім`я по батькові заявника записано як « [PERSON] », однак в інших правовстановлюючих документах ім`я по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсійних виплат через не вірне зазначення її анкетних даних, які допущені у імені по батькові заявника в дипломі серії [NUMBER] № [NUMBER] , виданого 01.07.1985 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить диплом серії ЛВ №403996, виданий 01.07.1985 року Ворошиловградським державним педагогічним інститутом ім. Т.Г. Шевченка, та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку з тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved