Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що по [ADDRESS] , проживав її батько [PERSON] і йому на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельна ділянка площею 0,0602 га для обслуговування та будівництва наведенного будинковолодіння за вищевказаною адресою. [INFO] батько [PERSON] помер. Ще за життя батько склав заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповів їй. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, будь-яких спадкоємців першої черги немає. Її мати [PERSON] розірвала шлбюб із батьком [PERSON] [INFO] . Вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки з 2009 року вони проживали разом, вели спільно господарство. Батько був особою перестарілого віку, хворів, останні роки перед смертю практично не ходив, був лежачим. Вона доглядала за будинковолодінням, сплачувала від імені батька комунальні платежі, обробляла земельні ділянки, здійснювала догляд за батьком, проводила його похорон. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, з метою прийняття спадщини, їй необхідно встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] (батько), а саме з 2009 року до часу відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з 2009 року постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] по день його смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій у вирішенні заяви покладається на думку суду та просив справу розглянути без його участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є жителями [ADDRESS] , та сусідами заявника в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з 2009 року постійно проживала разом з батьком [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , вела з ним спільне господарство, здійснювала догляд за батьком, проводила його похорон та надалі проживає в данному господарстві з сином, підтримує його, обробляє земельну ділянку. Суд, заслухавши заявника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданного виконавчим комітетом 05.10.2000 року на підставі рішення виконкому Тлумацької міської ради № 259 від 25.12.1991 року, [PERSON] на праві приватної власності в цілому належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Також, відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 981101 [PERSON] (батько заявника) на праві власності належала земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0602 га, розташована по [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження заявник [PERSON] народилася [INFO] і її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024912433 від 12.12.2019 року [PERSON] (заявник) 03.10.1992 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). 17.03.2008 року шлюб між [PERSON] (батько заявника) та [PERSON] (мати заявника) було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (батько завника), помер що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя [PERSON] (батько заявника) склав заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів своїй дочці [PERSON] (заявник), що підтверджується копією заповіту від 19.08.2008 року (а.с. 6). Дані відомості також підтверджуються копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58773536 від 17.12.2019 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (батько заявника) заявник звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич\~С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , однак заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] (батько) на час відкриття спадщини, що підтверджується листом-повідомленням приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1018/01-16 від 17.12.2019 р. (а.с. 13). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за заповітом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] (батько заявника) по день її смерті по [ADDRESS] . Згідно довідки Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 3324 від 16.12.2019 року та акту від 16.12.2019 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] (що також підтверджується копією будинкової книги а.с. 9-10), з 2009 року та до його смерті [INFO] (моменту відкриття спадщини) за вказаною адресою разом з ним проживала без реєстрації дочка [PERSON] (заявник), вони вели спільно господарство, оскільки [PERSON] був особою перестарілого віку, мав онкологічне захворювання, остані роки перед смертю практично не ходив, був лежачим. [PERSON] доглядала за будинковолодінням, сплачувала від іметі батька комунальні платежі, обробляла земельні ділянки, здійснювала догляд за батьком, проводила його похорон (а.с. 7, 8). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявник) разом з [PERSON] (батько заявника) з 2009 року в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявник) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] (батько заявника), вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я. Заслухавши заявника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved