Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON]. В обгрунтування заяви покликається на те, що його мати, [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з його батьком, [PERSON] однією сім'єю з 1960 року. Заявник народився [INFO]. При реєстрації факту народження дитини, його прізвища, імені та по батькові, матір відомості про батька вказала усно і такі дані були записані з її слів, та у графі «по батькові», зазначено «[PERSON]». За життя батько не звертався до державного органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про визнання себе батьком, [INFO] останній помер залишивши заповіт, де вказано що все своє майно заповідає своєму «сину», однак заявник - спадкоємець [PERSON] не може ортимати свідоцтва про право на спадщину так як йому необхідно довести факт родинних відносин із заповідачем. А тому звертається до суду із вказаним позовом. Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник зацікавленої особи в судове засідання подав заяву про розгляд справи без їх участі, відносно задоволення заяви не заперечили. З'ясувавши обставини справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] (а/с 6). Довідкою Урізької сільської ради Дрогобицького району від 14.12.2015 року № 136 стверджується, що [PERSON] проживав однією сім»єю з громадянкою [PERSON] в [ADDRESS] та вони є батьками [PERSON] (а/с17). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] за такою адресою зареєстровані зокрема, [PERSON], 1937 р.н., [PERSON],1919 р.н., яка померла та [PERSON], 1961 р.н. (а/с110-16) та власником такого є [PERSON]. З копії заповіту від 28.10.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], заповів все своє майно заповів синові [PERSON], [INFO] (а/с 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а/с 4). Письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] та визнавав себе таким. Частино 2 ст.125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Статею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 СК України. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. У відповідності до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, враховуючи неможливість визначення походження дитини від батька за спільною заявою жінки та чоловіка на підставі ст. 126 СК України, оскільки батько дитини помер у 2016 р., а також беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, з урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку про доведеність батьківства [PERSON] відносно [PERSON], а тому вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved