Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Заявник, лікар психіатр Марківського РТМО [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як вона знаходиться на обліку у лікаря - психіатра з 1994 року з діагнозом Шизофринія, інвалід 1 групи безстроково і в даний час є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих, що являють собою безпосередню небезпеку для них. Може завдати значної шкоди своєму здоровю у разі не надання їй психіатричної допомоги, у зв'язку з погіршенням стану, неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Багаторазово знаходилася на лікуванні в психіатричних лікарнях області, остання госпіталізація в СПЛ з 09.01.2015 року по 27.05.2015 року. За рішенням Марківського районного суду Луганської області від 11.12.2015 року [PERSON] було надано амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. 08.06.2016 року хвора була оглянута лікарем - психіатром Марківської РТМО, яка прийшла до висновку, що у хворої [PERSON] є тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки представляє небезпеку для оточуючих та себе. Громадянці [PERSON] було запропонованодати згоду на амбулаторне лікування, але згода отримана не була внаслідок некритичного стану до себе. На підставі викладеного, заявник прохала суд винести рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON] В судовому засіданні представник заявника лікар психіатр Марківського РТМО [PERSON] заяву про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо [PERSON] підтримали, прохала суд її задовольнити. Законний представник хворої [PERSON] вказала, що її донька [PERSON] є дійсно психічно хворою, та у зв'язку з загостренням психічної хвороби не може з'явитися в судове засідання. Щодо надання її доньці амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечує, прохала суд задовольнити заяву. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що є передбачені законом підстави для продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Суд, вислухавши представника заявника, лікаря - психіатра, законного представника хворого, дослідивши письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], дійсно потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. У відповідності до ч.2 ст.12 Закону України Про психіатричну допомогу психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтверджується висновком лікаря-психіатра та висновком комісії лікарів-психіатрів, які містять обґрунтування про необхідність надання такої допомоги. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO] страждає тяжким психічним розладом, встановлений діагноз (російською мовою): «Шизофрения параноидная, непрерывный тип течения со стабильным дефектом, неполная ремиссия». З 1994 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра, має 1 групу інвалідності безстроково по психічному захворюванню. Вказані обставини та діагноз захворювання [PERSON] повністю підтверджуються Висновком лікаря - психіатра від 08.06.2016 року (а.с.2), рішенням про встановлення опікунства над недієздатною [PERSON] (а.с.3), Епікризами №2728, 50 від 23.06.2015 року стосовно [PERSON] (а.с.6), рішенням Марківського районного суду від 11.12.2015 року про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо [PERSON] (а.с.5). Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved