Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Заявник звернулася із відповідною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Головного Управління ПФУ в АРК із заявою про виплату допомоги на поховання свого чоловіка [PERSON]. Чоловік заявника був отримувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262. Відповідно до ч.4 ст. 61 Закону України №2262, у разі смерті пенсіонера членам його родини або особі, що здійснила поховання, сплачується допомога у розмірі тримісячної пенсії, але не менш ніж п'ятикратний розмірі мінімальної заробітної плати. 16.09.2013 року заявникові було направлено виписку з протоколу рішення зацікавленої особи, яким у видачі такої допомоги заявкові було відмовлено у зв'язку із різним написанням прізвища заявника та померлого чоловіка, оскільки її прізвище записано як «[PERSON]», а його - «[PERSON]». Вказані розбіжності у написанні прізвища перешкоджають отримати допомогу, що стало підставою для зверненням із заявою про встановлення факту тотожності (ідентичності) прізвища [PERSON] у різних написаннях на українській мові, а також із вимогою про підтвердження факту находження у шлюбі. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2013 року помер [PERSON] (а.с.10) Відповідно до ч.4 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у разі смерті пенсіонера членам його родини або особі, що здійснила поховання, сплачується допомога у розмірі тримісячної пенсії, але не менш ніж п'ятикратний розмірі мінімальної заробітної плати. Заявник звернулася до зацікавленої особи як дружина померлого із заявою про отримання допомоги на поховання, однак їй було відмовлено у зв'язку із тим, що у написанні прізвища заявника та померлого є розбіжності: прізвище заявника «[PERSON]», тоді як прізвище померлого записано як «[PERSON]» (а.с.13) Згідно наданої виписки вбачається, що фактично зацікавлена особа не заперечує наявність права на отримання вказаної допомоги, однак наявне різне написання прізвищ заявника та померлого, а також відсутність компетенції щодо тлумачення документів на підставі їх порівняння та встановлення юридичних фактів, позбавляють зацікавлену особи можливості видати кошти. Відповідно до частини 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, крім зазначених у частині 1 вказаної вище статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.10 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмолено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Заявником надано копію свідоцтва про одруження (а.с.8), з чого можливо зробити висновок, що відомості про запис про реєстрацію шлюбу не втрачено. Крім того, заявником не надано відомостей про звернення до органів РАЦСу та відмови внести відомості заявником не отримано. Відповідно до п.12 вказаної вище постанови, судами не встановлюється тотожність особи. Крім того, суд також не вбачає правових підстав для задоволення вимог про встановлення факту тотожності прізвища, оскільки це не є компетенцією суду та фактично є лінгвістичним питанням. Вказані вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви. Повний текст рішення складено 12 лютого 2014 року.

Outcome: dismissed