Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт проживання його на території України в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області з 1980 року по теперішній 2016 рік, в тому числі на момент набрання чинності 13 листопада 1991 року Закону України «Про громадянство». Свої вимоги мотивує тим, що він є уродженцем [INFO]. З перших днів народження і по теперішній час він проживав і проживає на території України, за її межі ніколи не виїжджав. Вказує, що після розпаду Радянського Союзу та утворення нової самостійної та незалежної держави України, він не звернувся до відповідних органів щодо зміни паспорту, який на теперішній час втратив. 21.10.2015 року він звернувся до Біляївського РВ ГУДМС України в Одеській області з метою отримати паспорт та набути громадянство України, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України. У звязку з викладеним, він змушений звернутись до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні зауважень та заперечень проти заяви не мала. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON], [INFO], є уродженцем [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 924453 (а.с.4). Заявник вказує, що з перших днів народження і по теперішній час проживав і проживає в Україні, за її межі ніколи не виїжджав. З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 1982 року заявник [PERSON] уклав шлюб з громадянкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 317007 (а.с.8), від якого 02 липня 1985 року у них народився син [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД № 424040 (а.с.9). Проте, після розпаду Радянського Союзу та утворення нової самостійної та незалежної держави України, заявник [PERSON] не звернувся до відповідних органів щодо зміни паспорту, який на теперішній час втратив. 21.10.2015 року заявник звернувся до Біляївського РВ ГУДМС України в Одеській області з метою отримати паспорт та набути громадянство України, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України (а.с.5). Відповідно до довідки № 3216, виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 25.11.2015 року, [PERSON], [INFO], дійсно проживає на території Усатівської сільської ради, а саме: с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, вул. Комсомольська, 94, з 1980 року по теперішній час (а.с.6). Крім того, факт постійного проживання [PERSON] на території України підтверджується: - архівною довідкою № 2102-М-11.1-21, виданою Департаментом архівних справ та діловодства Одеської міської ради 08.09.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно працював в ВАТ «Меблевий комбінат» (Одеський фанерно-меблевий завод) з 08.12.1980 року (наказ № 123-к від 05.12.1980 року) по 22.04.1983 рік (наказ №26/ок від 15.04.1983 року) (а.с.10); - довідкою № 29, виданою комунальним підприємством «Одескомунтранс» Одеського міськвиконкому 20.02.2015 року, якою підтверджується що [PERSON] дійсно працював в Одеськім КАТП-152801 на посаді водія з 03.06.1983 року (наказ №61/ок від 31.05.1983 року) та звільнений з посади 21.03.1988 року (наказ №13/ок від 21.03.1988 року) (а.с.11); - довідкою № К1-08/1199, виданою державним закладом «Дитячий спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій «Хаджибей» 28.08.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] працював в дитячому санаторії на посаді кочегара, водія з 01.11.1992 року (наказ №73 від 02.11.1992 року) по 01.09.1995 року (наказ №54 від 01.09.1995 року) (а.с.12). Пунктом 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (далі Порядок) визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає, в тому числі, рішення суду яким підтверджується факт проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно пункту 44 Порядку, разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства України. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання [PERSON] на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення На підставі викладеного та

Outcome: approved