Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 20 вересня 2000 року на підставі рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Петрівської Другої сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 15 травня 2000 № 11 її бабуся [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, ім'я, по батькові» вона зазначена як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». При видачі документу вона не звернула уваги на цю помилку та не виправила її. [INFO] [PERSON] померла. З-за наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати спадщину за законом, що належала за життя її бабусі [PERSON] В судове засідання заявник не з'явилася, просила суд розглядати справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в особі голови Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2000 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на підставі рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Петрівської Другої сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 15 травня 2000 № 11, площею 4,16 га, розташовану на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, ім'я, по батькові» помилково записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області її прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як «[PERSON]» (а.с.7). З письмових показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю належить саме [PERSON], померлої [INFO] (а.с.11). Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право на належне оформлення спадщини за законом, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved