Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 02 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА від 10 грудня 2003 року № 471/А [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 035666. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, імя, по батькові» вона зазначена як «Доїжа Раїсі Георгіївні» замість вірного «Дойжа Раїсі Георгіївні». При видачі документу [PERSON] не звернула уваги на цю помилку та не виправила її. 07 квітня 2013 року [PERSON] померла. З-за наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом, яке належало за життя [PERSON] В судове засідання представник заявника [PERSON] (за довіреністю) не зявилася, просила суд розглядати справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Тарутинської РДА Одеської області заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2004 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 035666, виданий на підставі розпорядження Тарутинської РДА Одеської області від 10 грудня 2003 року № 471/А, розміром 3,18 га, розташовану на території Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, імя, по батькові» помилково записано «Доїжа Раїсі Георгіївні» замість вірного «Дойжа Раїсі Георгіївні» (а.с. 11). За життя, 24 грудня 2010 [PERSON] склала на імя заявника заповіт, яким заповідала вищезгадану земельну ділянку (10). 07 квітня 2013 року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 334628 її прізвище, імя, по-батькові зазначено як [PERSON] (а.с.9). З показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю належить саме [PERSON], померлої 07.04.2013 року (а.с.14). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на належне оформлення спадщини, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved