Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] (далі - [PERSON].), яка померла [INFO] року в [ADDRESS]., на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В своїй заяві заявниця вказує, що про факт смерті її матері свідчить лікарське свідоцтво про смерть №391 від 21.09.2018 року, видане «Краснодонським міським відділенням Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки», але при зверненні до Деснянського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві для встановлення факту смерті матері і отримання свідоцтва про смерть, заявниці було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, оскільки видане лікарське свідоцтво про смерть №391 від 21.09.2018 року не має законної сили, так як видане на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заяв, клопотань до початку розгляду справи по суті від учасників справи до суду не надійшло. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник заінтересованої особи - Деснянського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За даних обставин, з урахуванням необхідності невідкладного розгляду справи, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з копій документів, наданих заявницею [PERSON], [PERSON] є її матір'ю. З копії лікарського свідоцтва про смерть №391 від 21.09.2018 року, виданого «Краснодонським міським відділенням Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки» вбачається, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року вдома по [ADDRESS] у віці 79 років. Причина смерті: дифузний мілкоочаговий кардіосклероз, гостра недостатність кровообігу, закритий перелом шийки лівого бедра. Однак, 09.10.2018 року при зверненні до Деснянського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві для встановлення факту смерті сестри і отримання свідоцтва про смерть, заявнику [PERSON] було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено Сорокинський район, Луганської обл. Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть №391 від 21.09.2018 року, видане «Краснодонським міським відділенням Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки», відповідно до вищенаведеного Наказу Міністерства юстиції України не може бути дійсним, так як видане після спливу терміну перереєстрації. Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, викладених заявником та наданими письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року в [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність правових підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved