Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник \~звернувся \~до суду із заявою, якою просить примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного стаціонару для продовження лікування строком на 2 місяці. В обґрунтування заяви посилався на те, що з 24.02.2014 р. [PERSON] знаходиться на амбулаторному обліку у Комунальній установі охорони здоров'я «Протитуберкульозний диспансер Харківського району», оскільки, є хворим на заразну форму туберкульозу та потребує продовження лікування у стаціонарному режимі. 24 лютого 2014 року [PERSON] порушив протиепідемічний режим, а саме відмовився від вживання ліків та подальшого обстеження. Даний факт порушення зафіксований у амбулаторній карті № 13 117. З моменту порушення протиепідемічного режиму [PERSON], до медичного закладу не з'являвся та продовжує порушувати режим і відмовляється від прийому необхідних ліків. Представник заявника, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви підтримала. Представник заінтересованої особи [PERSON] - лікуючий лікар [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень немає. Особа, у відношенні якої розглядається питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки за даними Комунальної установи охорони здоровя «Протитуберкульозний диспансер Харківського району» вона становить загрозу розповсюдження хвороби. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Судом встановлено, що згідно медичного висновку лікуючого лікаря [PERSON] від 13 липня 2015 року за № 299/2 [PERSON] з діагнозом: ВДТБ (17.12.13) легень (казеозна пневмонія) Дестр+МБТ+М+К+резіст 1+(S) гіст 0 кат 1 ког 4 (2013) є бактеріовиділювачем на заразну форму туберкульозу, небезпечний для оточуючих, потребує примусової госпіталізації до Обласної протитуберкульозної лікарні № 3. Як вбачається з виписки з амбулаторної карти [PERSON] № 299/3 від 13.07.2015 року, [PERSON] на протязі останніх 12 місяців від лікування та обстеження категорично відмовився. Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, \~ухиляється від обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, а також висновок лікуючого лікаря [PERSON] щодо необхідності примусової госпіталізації хворого [PERSON] в протитуберкульозний заклад з метою запобігання поширенню туберкульозу, \~суд прийшов до висновку про необхідність його примусової госпіталізації до Комунальної установи охорони здоровя «Протитуберкульозний диспансер Харківського району». Відповідно до ч.2 ст. 286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу є підставою для обовязкової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення,здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved