Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 21 червня 1997 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому за актовим записом №233. Заява обґрунтована тим, що між ними 21 червня 1997 року було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину. Всі вказані обставини передбачені Договором про виховання та утримання дитини, посвідченим 22.08.2020 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М.. Заявники в судове засідання не з`явивлися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, вимоги заяви підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 1997 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому за актовим записом №233. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: а) з ким з них будуть проживати діти; б) яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; в) умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. 22 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, який був посвідчений 22.08.2020 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М. та зареєстрований в реєстрі за №919. За умовами договору сторони домовилися, що син [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з матір`ю. Відповідно до даного договору, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання спільної дитини. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] та [PERSON] , і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, заявники визначили місце проживання дитини та спосіб її утримання, порядок спілкування з дитиною та умови здійснення ними права на особисте виховання дитини, а також дружина і чоловік не відкликали заяву про розірвання шлюбу після спливу одного місяця з дня її подачі до суду, то суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 104, 109 СК України та

Outcome: approved