Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної частки (паю) розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» с. Ганнопіль Тульчинського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 8 квітня 1997 року Тульчинською РДА на підставі рішення Тульчинської РДА №75-р від 17 березня 1997 року, а також майнового сертифікату на право на частку у майні пайового фонду ПСП «8 Березня» у розмірі 616грн. Заповітного розпорядження її батько [PERSON] не склав. Вона являється єдиною спадкоємицею першої черги майна її батька за законом. Однак, оформити право власності на спадкове майно батька вона не може, так як в свідоцтві про її народження дані про її батька не записані. Це сталося тому, що шлюб між її батьками [PERSON] і [PERSON] не було зареєстровано, а батьки жили однією сім'єю в цивільному шлюбі. Тому в її свідоцтві про народження дані про її батька відсутні. Однак, з дня свого народження і до смерті батька вона проживала разом з ним в одному будинку по вул. Незалежності (колишня Жовтнева) і були зареєстровані в одному будинку. По цій причині [PERSON] звернулася до суду та просить винести рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] являвся її батьком. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Представник зацікавленої особи, Ганнопільської сільської ради Тульчинського району в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони являлися сусідами покійного [PERSON] і можуть підтвердити той факт, що дійсно покійний [PERSON] був рідним батьком [PERSON]. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив: Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4), [INFO] року помер [PERSON], який являлася батьком заявниці. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Заявниця являється єдиною спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька [PERSON], що в свою чергу підтверджується довідкою виданою виконкомом Ганнопільської сільської ради Тульчинського району від 18.05.2016 за №159. Факт прийняття спадщини перевірено на підставі прописки спадкодавця і спадкоємиці в одному житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] (а.с. 10). Оформити право власності на спадкове майно заявниця не має можливості, так як в свідоцтві про її народження дані про батька відсутні, оскільки батьки проживали не в зареєстрованому шлюбі. Згідно довідки виданої виконкомом Ганнопільської сільської ради Тульчинського району від 12.10.2016 за №1062, встановлено, що [PERSON] дійсно до дня смерті та на момент смерті батька [PERSON], померлого [INFO] проживала разом з ним в одному житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно письмової інформації Тульчинської державної нотаріальної контори від 11.11.2016 року за № 776/01-16, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкова справа не відкривалась (а.с.25). Як вбачається із пояснень свідків, покійний [PERSON] був рідним батьком [PERSON]. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені заявником підлягають зарахуванню в прибуток держави.

Outcome: approved