Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про право приватної власності на 13/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] виданого 30.03.1998 року, зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації міста Херсон 04.03.1999 року за реєстраційним номером 4402 та записано в реєстрову книгу №35. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 1968 року по 1985 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в період якого ними було придбано 13/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , яке було оформлено на ім`я заявника та видане вищевказане свідоцтво про право приватної власності. Також зазначила, що 12.09.1985 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, про що в книзі запису актів громадянського стану зроблено запис №523 та після розірвання шлюбу прізвище заявника змінено з [PERSON] на [PERSON] . У зазначеному правовстановлюючому документі прізвище заявника вказано як « [PERSON] », а по батькові вказано « [PERSON] » в той час як прізвище заявника на момент видачі вказаного свідоцтва було « [PERSON] », а згідно паспорта громадянина України по батькові зазначено « [PERSON] ». На час оформлення зазначеного свідоцтва про право приватної власності заявник не звернула уваги на правильність написання свого прізвища та по батькові. На теперішній час вказані помилки створюють перешкоди заявнику при розпорядженні своєю власністю, так при зверненні до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на вказане майно отримала відмову, оскільки існує помилка у написані прізвища та по батькові заявника у вказаному свідоцтві. Ухвалою судді від 13.07.2021 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, та у вирішенні питання поклався на розсуд суду. Дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов переконання про обґрунтованість заяви та необхідність задоволення вимоги заявника з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 1968 року, який було розірвано 12.09.1985 року, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено запис №523 та після розірвання шлюбу прізвище заявника змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказане також вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.09.1985 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 13/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , яке було придбано заявником та [PERSON] в період шлюбу. Вказане вбачається з свідоцтва про право приватної власності від 30.03.1998 року, яке видане на підставі рішення райвиконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів від 30.08.1977 року за №332/16 замість договору купівлі-продажу від 16.10.1969 року. Також за матеріалів справи вбачається, що у вказаному свідоцтві про право приватної власності від 30.03.1998 року, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а по батькові зазначено як « [PERSON] », в той час як згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.09.1985 року, прізвище заявника змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », а згідно паспортних даних громадянина України серії [NUMBER] виданого 12.02.1997 року Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». Судом встановлено, що у свідоцтві про право приватної власності від 30.03.1998 року, наявні помилки при написанні прізвища та по батькові заявника - [PERSON] , у зв`язку з чим, державним реєстратором було відмовлено у реєстрації права власності за нею на вказане нерухоме майно, що вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23.06.2021 року за №58891755. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право приватної власності від 30.03.1998 року, допущені помилки у написанні прізвища та по батькові заявника, усунення яких є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved