Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт її проживання однаєю сім`єю з [PERSON] з 05.04.2012 року по [INFO] року, тобто не менше п`яти років. В обґрунтування заяви зазначила, що з 23.12.2011 року вона разом зі своєю родиною переїхала до [ADDRESS] де поряд в буд. [ADDRESS] проживала одинока жінка похилого віку [PERSON] . На протязі всього часу вона надавала їй медичну допомогу, але з 2012 року її стан погіршився та на початку квітня 2012 року, остання переїхала жити до неї де почали проживати спільно однією сім`єю. У 2013 році [PERSON] запропонувала їй зробити заповіт, але у той момент вони все відклали, тому що вона не хотіла, щоб [PERSON] думала що без заповіту вона її покине. З лютого 2018 року стан [PERSON] погіршився, але її продовжували лікувати за призначенням лікаря. [INFO] [PERSON] померла, вона здійснила поховання, відбули обіди та поставили пам`ятник. Будучи необізнаною людиною, думала, що коли бабуся віддала їй документи на будинок, то вона може безперешкодно його оформити. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] отримала відмову. Від встановлення вказаного факту залежить виникнення її спадкових прав. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити, уточнивши, що факт спільного проживання необхідно встановити з квітня 2012 року. Пояснила, що з 2011 року вона переїхала проживати зі своєю родиною до [ADDRESS] . Поряд проживала одинока жінка і на протязі всього часу до неї ніхто не приїжджав та не відвідував, тому вона їй і допомагала. Оскільки, її стан погіршився у 2012 році вона забрала її до себе та вони почали проживати однією сім`єю. Коли [PERSON] померла, вона всі витрати по похованню взяла на себе. Представник позивача у судовому засіданні підтримала обставини викладені у позовній заяві та пояснення позивача. Представник заінтересованої особи Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечила, з її вимогами згодна у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом [PERSON] Приблизно з квітня 2012 року [PERSON] проживала у заявника. Вказані особи проживали увесь час однією сім?єю до смерті [PERSON] , вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] , витрати по похованню взяла на себе [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Зазначила, що коли сім`я [PERSON] переїхала у 2011 року, вони почали тісно спілкуватися з [PERSON] , яка померла у 2018 році. Оскільки, [PERSON] за спеціальністю медична сестра, тому [PERSON] постійно надавала медичну допомогу так як остання дуже часто хворіла. Коли [PERSON] стало зовсім погано, [PERSON] запропонувала переїхати їй до неї, але [PERSON] погодилась лише на весну 2012 року переїхати до [PERSON] , де у подальшому проживали однією сім?єю та вели спільне господарство. Витрати по похованню [PERSON] взяла на себе. Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 231 [PERSON] померла від хронічної серцевої неостаточності, ішемічної хвороби серця, кардіостероз гіпертонічної хвороби (а.с. 8-9). Згідно акту від 28.02.2019 року [PERSON] з початку квітня 2012 року проживала в помешканні [PERSON] по [ADDRESS] без реєстрації, вели спільний побут, мали спільні витрати для спільного користування (придбання продуктів харчування, ліки та інші витрати). Приблизно наприкінці 2012 року [PERSON] мала проблеми з серцем і [PERSON] здійснювала її лікування. Після смерті здійснювала поховання (а.с. 10). Згідно договору дарування від 16.01.2002 року [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно спадкової справи, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, інформація щодо наявності заповітів - відсутня, заведено спадкову справу за заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з якою звернулася [PERSON] (а.с. 42-52). Згідно постанови державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 виконуючої обов`язки по наданню нотаріальних послуг населенню Олександрівського району Кіровоградської області Сибірцевою О.В. , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11). Статтею 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів законодавець відносить, зокрема, проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім?єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно до рекомендацій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом побутом, мають взаємні права та обов?язки. Зазначений п?ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи і насамперед пояснення свідків - вважає встановленим факт того, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років, тобто з квітня 2012 року по день її смерті (2018 рік), що відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємців, передбачених першою-третьою чергою не має, [PERSON] є спадкоємцем за законом на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Тобто, даний факт встановлено для здійснення спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved