Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем, [PERSON] , померлим [INFO] за наступною адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини; встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Коростень Житомирської області. Заявниця свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її рідний брат - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , спадкоємці першої черги чи за законом, а також спадкоємці за заповітом у нього відсутні. Вона є рідною сестрою померлого, а тому є єдиною, законною спадкоємицею другої черги за законом на відкриту спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вона у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого брата, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем у належному йому на праві приватної власності житловому будинку [ADDRESS] . У строк зазначений ст. 1270 УК України, тобто у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, вона від зазначеної спадщини, залишеної після смерті її брата не відмовлялась. Однак, державний нотаріус Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіна О.С., до якого вона звернулась з заявою про прийняття спадщини, відмовила їй у видачі свідоцтва на право власності на спадщину після смерті її брата, у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити своє постійне проживання зі спадкодавцем відповідними для нотаріуса документами, оскільки вона зареєстрована у кв. [ADDRESS] . Крім того, нотаріус також відмовила їй у оформленні спадщини, оскільки вона не може належним чином підтвердити її з померлим братом родинні відносини, так як у неї відсутнє свідоцтво про народження. 04.03.1961 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У її паспорті по батькові зазначено українською мовою « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] ». У свідоцтві про народження її брата по батькові записано російською мовою « [PERSON] », а батьки: зазначені російською мовою, батько: « [PERSON] », а мати « [PERSON] ». У той час, як у свідоцтві про смерть її брата та інших правовстановлюючих документах його по батькові на українській мові записано « [PERSON] », що не відповідає перекладу з російської на українську мову, а тому вона змушена звернутися до суду з дійсною заявою. Заявниця та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши представлені суду докази та оцінивши їх, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер рідний брат заявниці [PERSON] , про що Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зробленовідповідний актовий запис № 2536 від 13.11.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області, Бєдновим О.А. за реєстровим номером 9036, що підтверджується копією вказаного договору та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2007 року та копією технічного паспорту на даний житловий будинок (а.с.19-24). На день смерті [PERSON] , спадкоємці першої черги за законом, а також спадкоємці за заповітом у померлого відсутні. Заявниця [PERSON] , є рідною сестрою померлого, а тому є єдиною, законною спадкоємицею другої черги за законом на відкриту спадщину після смерті її рідного брата, [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно відповіді завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори №677/01-16 від 29.12.2020 року, наданої на запит суду, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа в Мелітопольській районній державній нотаріальній конторі не заводилась. Відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Той факт, що заявниця [PERSON] дійсно з травня 2019 року по день смерті, тобто до [INFO] проживала разом із своїм братом [PERSON] у належному йому на праві приватної власності житловому будинку [ADDRESS] та здійснювала за ним повний догляд у зв`язку з його похилим віком та станом здоров`я, підтверджується довідкою про фактичне проживання особи від 08.10.2020 року, виданою сільським головою Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області (а.с.14-15). Згідно договору на організацію та проведення поховання № 323 від 09.11.2019 року [PERSON] займалася похованням свого брата [PERSON] (а.с.17-18). Постановою державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіною О.С., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2020 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право власності на спадщину після смерті її брата [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити своє постійне проживання зі спадкодавцем відповідними для нотаріуса документами, оскільки вона зареєстрована у кв. [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті про місце її реєстрації, у квартирі, яка належить їй на праві особистої власності (а.с.7-8). Крім того, з вищевказаної постанови нотаріуса вбачається, що нотаріус відмовила [PERSON] у оформленні спадщини, оскільки вона не може належним чином підтвердити її з померлим братом родинні відносини, так як у неї відсутнє свідоцтво про народження. Згідно архівної довідки про актовий запис про народження заявниці, виданої директором державного архіву Житомирської області за № Л-4473/03 від 16.12.2020 року, вбачається, що у книзі реєстрації актових записів про народження за 1940 рік по м. Коростень Житомирської області, заявниця « [PERSON] » російською мовою, народилась [INFO] , актовий запис 619 від 08.08.1940 року, але при цьому не зазначено її по батькові. Батьками заявниці записані: батько « [PERSON] » зазначено російською мовою, 31 рік українець, а мати « [PERSON] » також зазначено російською мовою, 27 років, росіянка (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00027978444 від 29.09.2020 року у відомостях про дружину, заявницю вказано українською мовою як « [PERSON] », оскільки 04.03.1961 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 29.11.2001 року по батькові заявниці зазначено українською мовою « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] ». У свідоцтві про народження брата заявниці по батькові записано російською мовою « [PERSON] », а батьки: зазначені російською мовою, батько: « [PERSON] », а мати « [PERSON] ». У той час, як у свідоцтві про смерть брата заявниці та інших правовстановлюючих документах його по батькові на українській мові записано « [PERSON] », що не відповідає перекладу з російської на українську мову (а.с.7-8,12). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у будинку [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] проживав [PERSON] з яким він спілкувався. Заявниця є його сестрою, про що йому говорив сам [PERSON] . Сестра останнім часом доглядала за ним, поки він хворів мешкала разом з ним. Похованням також займалася заявниця. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у будинку [ADDRESS] . Заявниця є сестрою його сусіда [PERSON] . Вона доглядала за ним поки він хворів до дня його смерті, постійно мешкала з ним останні роки. Після смерті [PERSON] вона залишилася мешкати в будинку, доглядає за ним. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у будинку [ADDRESS] . По сусідству з нею проживав [PERSON] , який помер у 2019 році. Весь час поки [PERSON] хворів за ним доглядала і проживала з ним його сестра [PERSON] , заявниця по справі. Про те, що вона його сестра їй говорив сам [PERSON] . Заявниця і зараз продовжує проживати у будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що заінтересована особа не має заперечень проти заявлених вимог та своєю довідкою підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , проживав з 15 вересня 2007 року до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю рідною сестрою [PERSON] , а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved