Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що він є сином [PERSON], який помер 14 жовтня 2016 року у м. Сорокине (колишня назва Краснодон) Луганської області, відповідно до документа, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Інгулецьким районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 08 вересня 2017 року було заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній\~наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. У зв'язку з вищевикладеним, заявник змушений звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого батька, що необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. Заявник у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження заявника його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. 14 жовтня 2016 року помер [PERSON], місце смерті м. Сорокине (колишня назва Краснодон), що вбачається з документа про смерть неналежного зразка. /а.с. 11/. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України\~встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18\~постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до\~Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»,\~постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~та\~постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування»\~м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Інгулецьким районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 08 вересня 2017 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 14 жовтня 2016 року у м. Сорокине (колишня назва Краснодон) - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Однак, факт смерті [PERSON], саме 14 жовтня 2016 року у м. Сорокине (колишня назва Краснодон), знайшов своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно з п. 13\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні йому для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті йог батька [PERSON], який помер 14 жовтня 2016 року у м. Сорокине (колишня назва Краснодон). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8\~ст.367 ЦПК України\~допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved