Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Заявники є громадянами України та перебувають між собою у фактичних шлюбних відносинах. 18 вересня 2015 року в м.Донецьку, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території України, в Центральній міській клінічній лікарні №6 заявниця [PERSON] народила дитину жіночої статі, батьком якої є [PERSON] При цьому, виїхати з м.Донецька на територію, що контролюється українською владою, для належної реєстрації народження дитини заявник не мала можливості, оскільки новонароджена дитина потребувала особливого догляду, тоді як на лінії зіткнення сил АТО та незаконних збройних формувань відбуваються бойові дії. Посилаючись на вищенаведені обставини, заявники в поданій заяві також зазначають, що вони є громадянами України і бажають, щоб їх спільна дитина також була зареєстрована як громадянин України, який народився на території України. Проте, чинним законодавством України не визначено порядок державної реєстрації народження дитини на території окремих районів Луганської та Донецької області, що тимчасово не контролюється українською владою, що унеможливлює реєстрацію народження дитини в органах РАЦС без рішення суду. У звязку з чим заявники в поданій заяві просять суд встановити факт народження 18 вересня 2015 року в м.Донецьку їхньої дитини дочки [PERSON] та зобовязати відділ ДРАЦС реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції зареєструвати факт народження дитини шляхом внесення відповідних відомостей в актовий запис про народження дитини та видачі свідоцтва про народження дитини. До початку розгляду справи по суті заявники та їх представник надали до суду письмові заяви, за змістом яких в повному обсязі підтримали заявлені вимоги, справу просили розглянути без їх участі. Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області згідно наданої письмової заяви заявлені вимоги визнав частково обгрунтованими, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи заявлені вимоги в частині встановлення факту народження дитини, судом із наданих заявниками письмових доказів було встановлено, що заявники є громадянами України (а.с.6-10,13-15) та перебувають між собою у фактичних шлюбних відносинах. При цьому 18 вересня 2015 року в м.Донецьку, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території України, в Центральній міській клінічній лікарні №6 заявниця [PERSON] народила дитину жіночої статі, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження дитини №963, виданого 23 грудня 2015 року Алчевським центром матері та дитини (а.с.16). При цьому судом враховуються наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства. Так, питання реєстрації народження дитини регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження; у разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на території, яка не контролюється українською владою, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Також, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині має належати з його народження право на імя та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин суд вважає надані заявником медичні документи як доказ народження дитини, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території м.Донецька, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявниками вимоги в частині встановлення факту народження дитини обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи заявлені вимоги в частині зобовязання органу державної реєстрації актів цивільного стану провести відповідну реєстрацію народження дитини із зазначенням прізвища, імя та по-батькові дитини, а також із зазначенням батьків народженої дитини, судом враховується, що згідно ч.3 ст.1 п.15 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 (зі змінами), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного з документів, передбачених у п.2 ч.3 зазначених Правил, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. Крім того, згідно ч.3 ст.144 Сімейного Кодексу України реєстрація народження дитини проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові, тобто прізвище, імя та по батькові народженої дитини має визначатися під час державної реєстрації народження дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства України, суд вважає необхідним в задоволенні заявлених вимог в частині зобовязання органу державної реєстрації актів цивільного стану провести відповідну реєстрацію народження дитини із зазначенням прізвища, імя та по-батькові дитини, а також із зазначенням батьків народженої дитини відмовити у звязку з необгрунтованістю заявлених вимог. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., ст.144 СК України,

Outcome: partial