Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності її матері [PERSON], померлій 11.10.2016 року, свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], с.Степанівка, яке було видане 15.03.1995 року за №560 органом приватизації заводу «Кулон» концертна «Дніпро» на імя [PERSON]. Свої вимоги обґрунтував тим, що 11.10.2016 року померла мати заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на належну її на праві сумісної власності двокімнатну кв.№57 по вул.Запорізькій, буд.7 у м.Херсоні, сел.Степанівка. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Під час звернення нотаріус була виявлена помилка у свідоцтві про право власності на квартиру. Замість прізвища її матері за паспортом «Галівець» у свідоцтві зазначено «Голівець», а також замість вул. «Запорізька» зазначено вулиця «Запоріжська». Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги, просили їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] державна нотаріальна конторав судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи без їх присутності, покладається на компетентність суду. Заінтересована особа - [PERSON] міська радав судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №25, складеного 06.02.1956 року Карловським райвідділом РАЦС Полтавської області, [PERSON] народилася 14.01.1956 року, матірю записана [PERSON]. Відповідно до актового запису про шлюб №2205, зробленого 29.03.1979 року Дзержинським відділом РАЦС, між [PERSON] та [PERSON] 29.12.1979 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Лапіна». Згідно свідоцтва №560 про право власності на житло від 15.03.1995 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних, квартира №57, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, сел.Степанівка, вул.Запоріжська, належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З паспорту серії МО №772463, виданий 04.01.2000 року Суворовським РО УМВС України в Херсонській області, вбачається, що він виданий на імя [PERSON], [INFO] З копії свідоцтва про смерть серія 1-КГ №222261 від 20.10.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Суворовського району м.Херсон, вбачається, що [PERSON] померла 11 жовтня 2016 року, актовий запис №41 в с.Садове Снігурівського району Миколаївської області. Згідно довідки від 04.08.2017 року №1422/02-14, виданої Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, [PERSON] дійсно 03.08.2017 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої 11.10.2016 року [PERSON], [INFO], відкрита спадкова справа №374/2017, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON]. Листом від 07.09.2017 року №1909/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після померлої [PERSON], оскільки не надано документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності на житло, допущена помилка у написанні прізвища матері заявниці та помилка в написанні вулиці, усунення яких є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документами є для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого\~документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved