Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказує, що проживає у [ADDRESS] разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] у своєму власному будинку, що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності, технічним паспортом на житловий будинок, випискою з погосподарської книги. Раніше з ними проживав мій співмешканець [PERSON] . Але спільне життя не склалося та вони вирішили проживати окремо. Не дивлячись на таке рішення [PERSON] не залишає у спокої, постійно без його дозволу навідується до житлового будинку, де вчиняє домашнє насильство, яке виявляється в умисному вчиненні діянь психологічного характеру відносно нього та інколи дітей, а також кримінально каране домашнє насильство, зокрема умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Постановою Вижницького районного суду від 18.03.2019 року по справі №713/478/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене [PERSON] [INFO] року відносно неї по місцю спільного проживання; Постановою Вижницького районного суду від 18.03.2019 року по справі №713/479/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене [PERSON] 11.03.2019 року відносно неї . Постановою Вижницького районного суду від 30.07.2019 року по сирі №713/1343/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді громадських робіт. Домашнє насильство вчинене [PERSON] 26.07.2019 року, 27.07.2019 року, 28.07.2019 року відносно неї по місцю проживання; Постановою Вижницького районного суду від 16.09.2019 року по спр, №713/1669/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчине [PERSON] [INFO] року відносно неї по місцю проживання; 19.09.2019 року побито [PERSON] вдома, і підтверджується оглядом лікаря, а також буде підтверджено матеріалами кримінальної справи. 27.09.2019 року [PERSON] до неї знову було застосоване домашнє насильство, що буде підтверджено матеріалами поліції. 30.07.2019 року відносно [PERSON] працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис згідно якого до кривдника застосовувалось зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи за адресою [ADDRESS] . , однак [PERSON] надалі в вчиняє відносно неї систематичне, неприховане домашнє насильство. Посилалася на те, що на даний час побоюється за свою безпеку, адже [PERSON] вчиняє систематичні дії пов`язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжує свої протиправні дії спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинене кривдником домашнього насильства, вважала за необхідне звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Просила видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , 1978 р.н., а саме, заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатися до неї на відстань ближчу, ніж 50 метрів, де б не знаходилася, в) заборонити [PERSON] протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися зі мною та дітьми; г)заборонити [PERSON] проживати за адресою: [ADDRESS] та будь-коли заходити на територію вказаного домогосподарства. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали просили її задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи . Судом встановлено, що заявниця проживає у [ADDRESS] разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] у будинку, який перебуває у власності заявниці, що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності, технічним паспортом на житловий будинок, випискою з по господарської книги. Постановою Вижницького районного суду від 18.03.2019 року по справі №713/478/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене [PERSON] 10.03.2019 року відносно [PERSON] ; Постановою Вижницького районного суду від 18.03.2019 року по справі №713/479/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене [PERSON] 11.03.2019 року відносно заявниці [PERSON] : Постановою Вижницького районного суду від 30.07.2019 року по сирі №713/1343/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді громадських робіт. Постановою Вижницького районного суду від 16.09.2019 року по справі №713/1669/19, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене [PERSON] 16.09.2019 року відносно заявниці по місцю проживання; 30.07.2019 року відносно [PERSON] працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис згідно якого до нього застосовувалось зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] заявниця ця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство. Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню,, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо [PERSON] , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства потребуює захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що необхідність встановлення певних обмежень щодо [PERSON] знайшло своє підтвердження, тому вимоги заявниці підлягають до часткового задоволення. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial