Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.02.2005 року, в обґрунтування заяви зазначає, що у цивільній справі №2-1522/05 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності було ухвалено рішення, яким було визнано дійсним договір купівлі продажу житлового будинку №130 по вул. Музичній в м.Запоріжжя від 10.02.1999 року та визнане право власності за [PERSON] Про наявність рішення заявниця дізналася у 2014 році, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08.07.2015 року рішення залишено без змін. 11.11.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було відхилено касаційну скаргу. За заявою [PERSON] в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань було внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та розпочато досудове розслідування відносно [PERSON], оскільки заявниця стверджувала, що договір купівлі продажу та інші документи були сфальсифіковані. 22.02.2016 року заявниця отримала повідомлення про закінчення досудового розслідування та про те, що провадження направлено до суду. 07.03.2016 року заявниця отримала ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2015 року про закриття кримінального провадження щодо [PERSON] у звязку із спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності. Проте, ухвалою встановлено, що договір дійсно був підроблений [PERSON] та він скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України. Саме факт підроблення договору [PERSON] був підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності, обвинувачення грунтується на проведених відповідних експертизах та інших доказах. У судовому засіданні представник заявниці наполягала на задоволенні заяви та пояснила, що дізналася про те, що вона втратила право власності на будинок лише у 2015 році, жодних договорів не укладала, не мала наміру продавати будинок, із колишнім чоловіком та сином у той час не спілкується. [PERSON] у судові засідання не зявлявся, по час та місце був повідомлений належним чином та завчасно. Представник ПАТ «МетаБанк» у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, фальшивість документів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення. Такою безумовною підставою, на думку суду, є ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2015 року. Зазначена ухвала, хоча і звільняє [PERSON] від відповідальності, але не з реабілітуючи підстав, у даному випадку обовязковим є встановлення винуватості. Ухвалою встановлено, що на початку 2005 року [PERSON], діючи умисно, маючи намір передати право власності на будинок, належний заявниці на праві власності, на користь свого сина, перебуваючи за місцем свого мешкання, з корисливих мотивів підробив договір купівлі продажу від 10.02.1999 року про продаж будинку №130 по вул. Музичній у м.Запоріжжі. Зазначені обставини встановлені, проте, з моменту вчинення правопорушення сплинув строк притягнення до кримінальної відповідальності, тому судом були застосовані приписи ст. 285 КПК України. Зазначена ухвала про звільнення особи від відповідальності з нереабілітуючих підстав, за своїм правовим змістом є судовим рішенням, яким встановлено факт фальшування документів, які стали підставою для постановлення рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.02.2005 року. За наслідками протиправних дій [PERSON] не було постановлено вироку, але вина його встановлена, факт фальшування документів є преюдицією, особа звільнена від покарання через сплив відповідних строків. А, відтак, зазначене є підставою вважати, що наявність обставин, які встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2015 рокує нововиявленими з огляду на правовий зміст п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. [PERSON] не укладала договору, який визнаний судом дійсним, зазначене в належний спосіб встановлене лише ухвалою, яка постановлена по кримінальній справі, за таких умов, позов про визнання договору дійсним не може бути задоволений. Крім того, визнання дійсним договору купівлі продажу самовільно побудованого обєкту нерухомості, який не посвідчений нотаріально в порядку ст.ст. 220, 376 ЦК України не обґрунтовано. При цьому, суд виходить з правового змісту ст. 203 ЦК України. Вимога про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Музична 130 у м.Запоріжжі не може бути задоволена, оскільки право власності на новостворене майно, згідно правового змісту ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту державної реєстрації, зазначеною нормою право не передбачено іншого способу виникнення права на майно введення в експлуатацію та державна реєстрація якого є обовязковою. На підставі викладеного та

Outcome: approved