Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Заявники звернулись в суд із заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло, видане Новоукраїнським гранітним кар`єром 05.12.1994 року належить [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Заяву обґрунтовують тим, що 05.12.1994 року, згідно наказу № 5, Новоукраїнським гранітним кар`єром було видано свідоцтво про право власності на житло, Ульяновським МБТІ (тепер Комунальне Підприємство «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації») проведено технічну інвентаризацію, інформація внесена в реєстрову книгу № 149/2, про що виготовлюється технічний паспорт об`єкта. Згідно технічного паспорта на квартиру, який є невід`ємною складовою частиною свідоцтва, квартира [ADDRESS] та належить родині [PERSON] . Загальна площа квартири 73,6 кв.м, форма власності приватна часткова, частки власників рівні. Власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] і після його смерті свідоцтво про право на спадщину на його частку не видавалось. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вони звернулась до нотаріальної контори і після дослідження правовстановлюючих документів приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Поляковоою Н.В. було виявлено розбіжності в написанні імен та по батькові власників майна, а саме: в свідоцтві про право власності на житло зазначено ім`я [PERSON] , яке не співпадає з ім`ям, вказаним у свідоцтві про народження « [PERSON] », а також в написанні по батькові власників в родовому відмінку зазначено: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому вчинення нотаріальної дії виявилось не можливим та рекомендовано звернутись в суд. Вказані розбіжності виникли через переклад з російської на українську мову імен та по батькові заявників при видачі свідоцтва про право власності на житло, встановлення вказаного факту необхідне їм для розпорядження належним їм майном на праві власності та укладення правочину, а тому вони вимушені звернутись в суд з даною заявою та просять її задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, заявники надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали та просили її задовольнити, представник заінтересованої особи причини неявки суду не сповістив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05.12.1994 року, згідно розпорядження (наказу) № 5, Новоукраїнським гранітним кар`єром було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] . Ульяновським МБТІ (тепер Комунальне Підприємство «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації») проведено технічну інвентаризацію, інформація внесена в реєстрову книгу № 149/2. Згідно технічного паспорта на квартиру, який є невід`ємною складовою частиною свідоцтва, квартира [ADDRESS] належить родині [PERSON] . Загальна площа квартири 73,6 кв.м, форма власності приватна часткова, частки власників рівні. Власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка змінила своє прізвище на [PERSON] 02.08.2008 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] (шлюб розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.10.2015 року), [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, вданим Новоукраїнським районним ЗАГС Кіровоградської області 20.10.1997 року, актовий запис № 303 і після його смерті свідоцтво про право на спадщину на його частку не видавалось. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло допущено ряд помилок, а саме: зазначено ім`я [PERSON] , яке не співпадає з ім`ям, вказаним у свідоцтві про народження та в поспорті громадянина України « [PERSON] », а також в написанні по батькові власників в родовому відмінку зазначено: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як зазначають заявники вказані помилки виникли через неналежний переклад їх прізвищ з російської на українську мову та перешкоджають їм у вчиненні нотаріальних дій щодо розпорядження належним їм майном. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Згідно ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 316, 318, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6\~ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як зазначають заявники встановлення даного юридичного факту має для неих юридичне значення, а саме забезпечить подальшу реалізацію їх права на розпорядження власністю. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявників. \~\~\~\~

Outcome: approved