Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого брата [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] помер 03 червня 2016 року в місті Донецьку Донецької області. Оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, отримати належне медичне свідоцтво про смерть, на підставі якого відділом РАЦС видається свідоцтво про смерть, не можливо. Заявниця зверталась до відділу РАЦС для реєстрації смерті матері на підставі медичного свідоцтва про смерть виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому вона просить встановити факт смерті її брата [PERSON], на тимчасово окупованій території 03 червня 2016 року. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Суду пояснила, що її брат помер в місті Донецьк від дисемінованого туберкульозу множинної локалізації та просила допитати як свідків [PERSON] та [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою заявниці, а відповідно і рідною племінницею померлого [PERSON], про те, що він помер дізналася зі слів матері. Пояснила суду, що [PERSON] проживав у її матері у м. Вугледарі як тимчасово переміщена особа, однак, коли захворів, на лікування поїхав до лікарні у місті Донецьку, де і помер. Була присутня під час поховання [PERSON] на Ново-Дівочому кладовищі. Свідок [PERSON] пояснила, що є донькою заявниці, відповідно і рідною племінницею померлого [PERSON], про те, що він помер дізналася зі слів матері. Зазначила, що на кладовищі під час поховання [PERSON] присутньої не була, оскільки в той день працювала. Судом встановлено, що заявниця є сестрою померлого [PERSON], але в них різні прізвища з причини, що заявниця двічі вступала у шлюб. Вперше шлюб було зареєстровано 30.04.1972 року з [PERSON] та взяла собі його прізвище. Вдруге заявниця вступила у шлюб 26.12.1987 року з [PERSON] та взяла собі його прізвище (а.с. 8, 13-14). Відповідно до інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 146 від 06 червня 2016 року [PERSON], [INFO], помер 03 червня 2016 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть №031683 від 03.06.2016 року, виданого Пролетарським відділом записів актів громадянського стану міста Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] помер 03 червня 2016 року(а.с. 10). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с. 15). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи наданні заявницею для державної реєстрації факту смерті: лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами невизнаної «ДНР», але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк, Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уроженця м. Макіївки, Донецької області, який помер 03 червня 2016 року, на тимчасово окупованій території в місті Донецьк, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved