Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Заявник Полтавський обласний психоневрологічний диспансер звернувся до суду із заявою, в якій просив суд про продовження [PERSON], [INFO], проживаючої в [ADDRESS], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, посилаючись на те, що остання перебуває в них на диспансерному обліку з 1985 року з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром, епізотичний тип перебігу з вираженим дефектом по змішаному типу (апато-абулічний, психопатоподібний), неодноразово лікувалася в умовах психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева, останній раз з 04 липня 2013 року по 09 серпня 2013 року. Після виписки відмовляється відвідувати диспансер, у зв»язку з чим у неї періодично виникають маячні ідеї відношення, епізодично непосидюча, ажитована та виказує погрози фізичною розправою на адресу сусідів. При відвідуванні медперсоналом диспансеру, на прохання звернутися на прийом до лікаря, веде себе похабно, брутально, в бесіді неадекватна, заперечує наявність розладу психіки. В разі ненадання хворій медичної допомоги, її психічний стан погіршиться, що завдасть значної шкоди її здоров»ю та може негативно вплинути на оточуючих. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав, прохав її задовольнити у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Прокурор заяву підтримав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживаюча в [ADDRESS], страждає психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдної з 1984 року, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку з 1985 року, лікувалася багаторазово стаціонарно, в психічному стані домінують маячні ідеї відношення, агресія до оточуючих, відсутність критики хворої, що може кваліфікуватися як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора [PERSON] може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру від 27 березня 2014 року ( а.с. 2 ) Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, а в разі ненадання їй амбулаторної примусової психіатричної допомоги її психічний стан може погіршитися, що може спричинити шкоди як її здоров»ю, так і негативно відзначитися на оточуючих, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved