Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Заявники 02.09.2014 року звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, в якому вони знаходяться з 12.08.2009 року. В обґрунтування заяви заявники зазначили, що 12.08.2009 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Вони разом прийняли спільне рішення про припинення шлюбу, шляхом його розірвання за спільною заявою, що не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Також, вони досягли угоди про місце проживання дитини разом з матір'ю, про повідомлення батька у разі зміни місця проживання дитини, про безперешкодне спілкування батька з дитиною у будь-який час, про гостювання дитини у батька у вихідні дні за попередньою домовленістю з матір'ю, про відпочинок дитини разом з батьками та про сплату батьком аліментів на утримання дитини, які за домовленістю сторін складають 450 дол. США щомісячно. В судове засідання 08.10.2014 року заявники [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, але 08.10.2014 року надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю в яких зазначили, що не проживають разом з 01.01.2014 року. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (надалі сторони) 12.08.2009 року зареєстрували шлюб у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого вказаним відділом 12.08.2009 року, актовий запис № 570 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.09.2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 404 (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у заяві. Сторони з 01.01.2014 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та спільно не проживають. На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не пред'явлені. Питання щодо проживання та утримання дитини сторонами узгоджено. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між ними неможливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Сторони добровільно подали до суду заяву про розірвання шлюбу, яка відповідає їх дійсній волі, не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Згідно ч.3 ст. 234 ЦПК України порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що сторони склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved