Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті дружини [PERSON] В деякий час залишався проживати в будинку заявника [PERSON] та виховував доньку. З січня 2015 року [PERSON] залишив своє місце реєстрації, місце його перебування заявнику невідоме. Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 30 травня 2016 року [PERSON] було оголошено в розшук як боржника, який ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Розпорядженням Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 03.03.2017 року №63 неповнолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та згідно розпорядження Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 28.03.2017 року № 106 [PERSON] призначено опікуном над онукою [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування її житловим приміщенням.Згідно довідки виконавчого комітету Кам`янсько - Дніпровської міської ради Запорізької області від 20.08.2019 року що [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання. Факт того, що [PERSON] з 25 листопада 2016 року перебуває у розшуку як боржник по несплаті аліментів та його місцезнаходження не встановлено та невідомо, підтверджується повідомленням Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУ НП в Запорізькій області. Оскільки день одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] встановити неможливо, початком його безвісної відсутності потрібно вважати 01 лютого 2015 року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для соціально-правового захисту дитини - [PERSON] , [INFO] . Просить визнати [PERSON] , [INFO] ,уродженця с. Велика Знам`янка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області - безвісно відсутнім з 01 лютого 2015 року. В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] підтвердили обставини, викладені в заяві, просять визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи - Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , бабусею якої є заявник. [PERSON] мешкав разом з ними та був зареєстрований в будинку заявника. В січні 2015 року [PERSON] залишив місце свого мешкання, до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно зі т. ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.(ч.1 ст..293 ЦПК України) Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. (ч.1 ст.43 ЦК України) Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2018 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько-Дніпровському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2013 року виданим Виконавчим комітетом Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.8). Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 30 травня 2016 року справа №318/1197/16-ц, провадження №6/318/101/2016 [PERSON] було оголошено в розшук як боржника, який ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 02.02.2015 року (а.с.9). Розпорядженням Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 03.03.2017 року №63 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та згідно розпорядження Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 28.03.2017 року № 106 [PERSON] призначено опікуном над онукою [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2019 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12) Довідкою виконавчого комітету Кам`янсько - Дніпровської міської ради Запорізької області № 3694 від 20.08.2019 року підтверджується той факт, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає та довідкою №3696 від 20.08.2019 року з березня 2019 року знятий з реєстрації місця проживання (а.с.13). Той факт, що [PERSON] з 25 листопада 2016 року перебуває у розшуку як боржник по несплаті аліментів та його місцезнаходженняне встановлено та невідомо, підтверджується повідомленням Кам`янсько-Дніпровського відділення поліції Енергодарського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області вих.№5522/90/01-2019 від 12.08.2019 року (а.с.10). У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Зі змісту заяви вбачається, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для соціально-правового захисту дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України,у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки день одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] встановити неможливо, початком його безвісної відсутності потрібно вважати 01 лютого 2015 року. Одночасно суд вважає роз`яснити, що відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Отже, з урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, суд дійшов висновку, що за таких обставин, коли визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для соціально-правового захисту дитини, то заяву про визнання його безвісно відсутнім необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved