Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого брата [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 21 листопада 2017 року помер у місті Донецьку Донецької області, про що було видано медичне свідоцтво про смерть з відривною довідкою про причину смерті №3267 від 24.11.2017 року та свідоцтво про смерть №089521, установами розташованими на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті брата на підставі медичного свідоцтва про смерть, виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому заявниця просить суд встановити факт смерті її брата [PERSON], який помер 21 листопада 2017 року у місті Донецьку Донецької області. Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є подругою заявниці. Свідку відомо, що брат заявниці [PERSON] 21 листопада 2017 року помер у місті Донецьку Донецької області. Свідок не була присутньою під час поховання [PERSON] на кладовищі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є подругою заявниці. Зазначила, що брат останньої [PERSON] помер 21 листопада 2017 року у місті Донецьку. Свідок не була присутньою під час поховання померлого на кладовищі. Судом встановлено, що заявниця є сестрою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх серії ІІІ-ЯР №325325 від 16 червня 1960 року та серії ЯЕ №382958 від 28 серпня 1956 року. На даний час у померлого [PERSON] та заявниці різні прізвища, оскільки остання 06 серпня 1977 року укладаючи шлюб з [PERSON], змінила дівоче прізвище «Орлова» на шлюбне прізвище «Боцаєва», що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії І-НО №025662 від 30 жовтня 1998 року (а.с. 8, 9, 10). Згідно лікарської довідки про причину смерті №3267 від 24 листопада 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON] помер 21 листопада 2017 року у місті Донецьку (а.с. 11). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №3267 від 24 листопада 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON] помер 21 листопада 2017 року у місті Донецьку (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть №089521 від 24 листопада 2017 року, виданого установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], помер 21 листопада 2017 року у місті Донецьку (а.с. 13). Заявниці Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 14). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з ч. 4 ст. 317\~ ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи надані заявницею для державної реєстрації факту смерті: лікарська довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами розташованими на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 21 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved