Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, вказавши, що [PERSON], [INFO] є її сином, який є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. У 2016 році [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації, та з того часу відомості про нього та місце його перебування не відомі. Оперативно-розшукові заходи не дали позитивного результату щодо встановленя місця перебування [PERSON] Факт реєстрації [PERSON] у житі за вказаною адресою не дає їй змоги оформити житлову субсидію, крім того на нього нараховуються комунальні та експлуатаційні витрати якими він фактично не користується, тому просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у заяві та просила її задовольнити у повному обсязі. В подальшому зверталася з заявою про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник зацікавленої особи виконкому Довгинцівської районної у місті ради Таборовець Н.В. проти заяви [PERSON] не заперечувала. В подальшому зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою. Згідно з п.1-3 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст.ст.76, ч.2 ст.294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO], який проживав та був прописаний за адресою: [ADDRESS] та в подальшому у 2016 році виїхав на заробітки до Російської Федерації. Як вбачається з довідки № 12 від 23.05.2018 року Криворізької об'єднаної міської довідково - інформаційної служби за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованим [PERSON] як син наймача [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідок Довгинцівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.05.2018 року та від 23.10.2018 року, 10.05.2018 року до ЖЄО № 8834 було зареєстровано заяву [PERSON] з приводу розшуку її сина [PERSON], [INFO], та в ході розшукових заходів, встановлено що останній у 2016 році виїхав до м. Нижній Новгород Російської Федерації та на теперішній час його місцезнаходження не відоме. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] протягом одного року підтверджується: вказаними довідками № 48. 2/2-3840 від 23.05.2018 року та № 48.2/2-7812 від 23.10.2018 року Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та актом про не проживання від 22.05.2018 року, з якого вбачається відсутність [PERSON] за місцем його реєстрації та проживання. На запит суду Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що громадянин [PERSON], [INFO] 05.06.2016 року о 15-34 годині перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Гоптівка» у напрямку виїзду . Інші відомості відсутні. Також судом встановлено, що оголосити безвісно відсутнім [PERSON] необхідно заявнику для можливості оформити житлової субсидії. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного та

Outcome: approved