overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про надання їм права на шлюб, посилаючись на те, що вони мають близькі стосунки, почуття любові одне до одного, наразі чекають на народження дитини та бажають укласти шлюб. Бажання зареєструвати шлюб є вільним, відповідає їх взаємним інтересам, а також інтересам майбутньої дитини. Перепон для укладення шлюбу не існує, батьки заявників підтримують їх бажання та проти укладення шлюбу не заперечують. Тому заявники просять суд, відповідно до ст. 23 СК України, надати їм право на шлюб. Особи, які беруть участь у справі, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлені судом правовідносини випливають із сімейних та регулюються Сімейним кодексом України, Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки і чоловіка у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявники досягли 16-річного віку, заявниця перебуває у стані вагітності, мають намір на створення сім'ї. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Реєстрація шлюбу повністю відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про надання права на шлюб. На підставу своїх вимог посилаються на те, що [PERSON] народилася 26.08.1999 року в с.Гордашівка, Тальнівського району. На даний час вона не досягла повноліття, але має намір зареєструвати шлюб з громадянином [PERSON], [INFO]. Їхні батьки дали згоду на одруження, так як вони бажають створити сімю. При зверненні до ДРАЦСу Тальнівського районного управління юстиції для реєстрації шлюбу їм було відмовлено, в звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даною заявою. До початку судового засідання заявники подали заяву в якій заяву про надання права на шлюб підтримали повністю та просили суд її задовольнити, а справу слухати у їх відсутність. Заінтересована особа [PERSON] до початку судового засідання надав заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви та просив суд її задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії паспорта серії НЕ 756948, [PERSON] народилась 26.08.1999 року в с.Гордашівка і має вік понад 17 років. Згідно довідки Уманського полового будинку від 04.04.2017 року за №97, [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації Уманського полового будинку з 07.03.2017. Термін вагітності станом на 04.04.2017 рік становить 25 тижнів. У відповідності до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином судом установлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про надання права на шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що вони на протязі тривалого часу підтримують подружні відносини між собою. З метою створення сімї вони вирішили одружитися і їхнє весілля призначено на літо 2018 року. Батьки відносно їхнього одруження не заперечують, однак, у зязку з тим, що вони не досягли шлюбного віку на день реєстрації шлюбу, то змушені звернутися із даною заявою до суду. Заявники в судове засідання не з»явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, заяву підтримують, просили її задоволити. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що заявниця [PERSON], як засвідчує копія паспорта останньої, народилася 30.05.2000 року. Заявник [PERSON], згідно копії паспорта, народився 06.06.2001 року. Заявники зустрічаються протягом тривалого часу та мають намір створити сім»ю. Їхні батьки відносно одруження не заперечують, однак, заявники не досягли шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. У відповідності з ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Отже, оскільки надання права на шлюб у даному випадку відповідає інтересам заявників, то останнім необхідно надати право на шлюб. На підставі наведеного, ст.23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про оголошення померлою їх доньки [PERSON] . В обґрунтування заяви вказали на те, що 19.12.1995 року їх дочка пішла з дому та досі не повернулася. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.03.2014 року № 310/13239/13-ц [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01 лютого 1996 року. Протягом 23 років відомості про місце перебування [PERSON] відсутні. Оголошення доньки померлою необхідне заявникам для оформлення спадщини на належну їй частку квартири. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити, посилаючись на викладені обставини. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із хворобою (а.с. 31). Представник Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій не заперечує проти задоволення заяви (а.с. 30). Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно із ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. [PERSON] є донькою заявників [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.03.2014 року № 310/13239/13-ц [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Кіровограда Кіровоградської області визнано безвісно відсутньою з 01 лютого 1996 року. Рішення набрало законної сили 08.04.2014 р. (а.с. 8). Також в матеріалах справи міститься довідка Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області № 26309/50/1-19 від 05.12.2019 року, відповідно до якої [PERSON] перебувала в державному розшуку як безвісти зникла особа з 20.12.1995 року та 26.03.2014 р. [PERSON] Бердянським міськрайонним судом було визнано безвісти відсутньою, у зв`язку з чим розшук було припинено. На теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с. 33). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що є товаришем заявника [PERSON] . Йому відомо, що більше 20 років назад донька заявників пропала безвісти, пішла з дому та не повернулася. З того часу він її не бачив. Свідок [PERSON] , яка товаришує з родиною заявників, пояснила, що заявники проживають вдвох. В 1995 році їх донька [PERSON] пішла з дому та не повернулася до теперішнього часу, органами поліції здійснювався її розшук, але результату немає. Таким чином, судом встановлено, що у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування більше ніж 20 років, а тому [PERSON] можливо оголосити померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 01.12.2001 року між ними зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2250. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, питання про виховання та проживання вирішено спільно відповідно до договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків щодо виховання та утримання дитини від 12.08.2017 року, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб №1-ВЛ 145508 , виданим 04.12.2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2250 . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво 1-ВЛ №255911) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво 1-ІЛ №302392) 12.08.2017 року між заявниками укладено договір про місце проживання та виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] що зареєстрований в реєстрі за № 740. Відповідно до ч. 3ст. 234 ЦПК Україниу порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч. 2ст. 104 СК Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 06.08.2010 року між ними зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 917 Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, питання про виховання та проживання вирішено спільно відповідно до договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов»язків щодо виховання та утримання дитини від 20.02.2017 року, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб №1-ВЛ 143011, виданим 06.08.2010 року відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського обласного управління юстиції сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис 917 Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 27.11.2013 р.н, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ВЛ №338815, актовий запис № 1177 20.02.2017 року між заявниками укладено договір про місце проживання та виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]., що зареєстрований в реєстрі за № 752. Відповідно до ч. 3\~ст. 234 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 11 серпня 2006 року між ними зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1486. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, питання про виховання та проживання вирішено спільно відповідно до договору від 23.01.2017 року, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 11 серпня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис 1486. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 5129. 23.01.2017 року між заявниками укладено договір про місце проживання та виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., що зареєстрований в реєстрі за № 18. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в якій посилаються на те, що вони уклали шлюб 01 листопада 2002 року, який зареєстрували у відділі РАГС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1625. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Зазначили, що через певний час після укладення шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Вони неодноразово намагалися зберегти сім*ю, однак переконалися, що вони зовсім різні люди. Навіть народження другої дитини не змінило ситуацію. На даний час вони проживають окремо, спільно господарства не ведуть. Між ними досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні дітей. Вважають, що шлюб зберегти неможливо, так як їх сімейні стосунки склалися невдало. Просять шлюб розірвати. В судовому засіданні заявники вимоги заяви підтримали повністю, просять заяву задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заяви обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно ст. 234 ч.3 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 листопада 2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Заявники не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Відповідно до договору про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні від 09 лютого 2015 року [PERSON], [INFO] залишається проживати з батьком, [PERSON], [INFO] залишається проживати з матір*ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали заявників наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, їх сімя існує формально. Суд вважає, що сімя розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 109-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має дітей. На обґрунтування заяви зазначили, що 20 грудня 2003 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Зіньківського районного управління юстиції, за актовим записом № 89. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між ними погіршилися сімейні відносини, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного, шлюб на даний час є формальним. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо. В судове засідання заявники не з`явилися, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності та підтримали заяву про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються крім іншого справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу заявники мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,12). Сімейно-шлюбні відносини заявники припинили, спільне господарство не ведуть. Між ними досягнута згода щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітніх дітей ( а.с. 13-14 ). Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду спільну заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню .

Outcome: approved