Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду за участю заінтересованої особи [PERSON] з заявою про встановлення фактів смерті та родинних відносин з тих підстав, що як стверджує 06.06.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої матері. Вона спадщину прийняла, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено в зв'язку з тим, що її мати померла в м. Севастополь і свідоцтво про її смерть, видане відділом ЗАЦС Гагарінського району м. Севастополь вважається недійсним. За даних причин їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Крім того, перешкодою для оформлення спадщини після смерті матері є розбіжності у правовстановлюючих документах, що підтверджують родинні відносини. Так в свідоцтві про її народження прізвище матері вказано [PERSON], тоді як в її паспорті - вказано [PERSON]. Просить встановити факт, що [PERSON] померла 06.06.2016 року в м. Севастополь АР Крим та встановити факт, що [PERSON], яка померла 06.06.2016 року є її рідною матір'ю. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, заяву про встановлення фактів смерті та родинних відносин підтримує. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог та про необхідність їх задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 06.06.2016 року в м. Севастополь, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КМ № 512804, виданого відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Надане заявником свідоцтво про смерть серії І-КМ № 512804, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя, підтверджує факт смерті [PERSON] 06.06.2016 року, однак не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується відмовою Бершадського районного відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Вінницькій області у проведенні державної реєстрації смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованої, та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], котра померла 06.06.2016 року в м. Севастополь була рідною матір'ю заявниці [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією паспорта заявниці серії АВ № 719666, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-КМ № 512804, копією свідоцтва про народження заявниці серії ІІ-АМ № 478097, копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] серії І-СП № 365917, копією пенсійного посвідчення [PERSON] серії ААЗ № 061516. За правилами п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин між померлою 06.06.2016 року [PERSON] та заявницею [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці, як її спадкоємиці, суд дійшов висновку, що заяву в частині встановлення факту родинних відносин також слід задовольнити і встановити факт, що [PERSON], [INFO], котра померла 06.06.2016 року була рідною матір'ю заявниці [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 256 ч.1 п.1, п.8, ст. 257-1 ч.ч. 1,3,4,5 ЦПК України,

Outcome: approved