Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3,96 га, кадастровий номер 3522282600:03:000:0223, розташованої на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спдащини їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку на подання такої заяви, а також у зв`язку з відсутністю документального підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що з 2009 року і на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матір`ю за місцем свого проживання та реєстрації, здійснювала за нею постійний догляд та піклування, оскільки мати тяжко хворіла, після її смерті здійснювала всі заходи з поховання. З огляду на викладене, заявник просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою реалізації права на оформлення спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, заявником подано клопотання про повернення переплаченої суми судового збору в розмірі 1536 грн. 80 коп., оскільки за подання даної заяви до суду нею було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., при цьому згідно із Законом України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження складає 384 грн. 20 коп., тобто нею було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Представник заінтересованої особи - Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи та заяви її учасників, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник народилася [INFO] у с.Глибока Балка Знам`янського району Кіровоградської області і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 16.08.1958. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] заявник 06.05.1978 зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №042782 [PERSON] належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 3,96 га, кадастровий номер 3522282600:03:000:0223, розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.09.2019 №57643317. З роз`яснення завідувача Знам`янської районної державної нотаріальної контори Гаврилюка П.П. від 13.08.2019 за №789/01-16 вбачається, що заявнику відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки нею пропущено шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, а також не пред`явлені документальні докази про постійне місце проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому заявнику рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду. Згідно з довідкою виконавчого комітету Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №57/02-23 від 13.08.2019 [PERSON] , [INFO] , дійсно з 1969 року і на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою (заявник у справі) [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає з 2007 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у зазначеній сільській раді не посвідчувався. Свідок [PERSON] надала суду письмові пояснення, у яких підтвердила факт постійного проживання заявника з 2009 року разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день смерті останньої, тобто по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до з ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п.3.21, 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п.3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 зазначеного Закону визначено поняття місця проживання та місця перебування, а саме місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст.6 зазначеного Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем реєстрації спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Як встановлено судом, на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із заявником, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідка. З огляду на викладене та враховуючи, що мати заявника [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала разом з донькою без реєстрації, яка здійснювала за нею догляд, піклування та подальше поховання і зазначений факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту необхідно заявнику з метою реалізації права на оформлення спадкового майна і він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити. Що стосується клопотання заявника про повернення переплаченої суми судового збору, то суд дійшов наступного висновку. При подачі даної заяви заявником було сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. Однак, відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду у 2019 році заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп. Згідно з п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У даному випадку судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. З огляду на те, що заявником за подання даної заяви до суду було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому переплачена сума судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп. підлягає поверненню заявнику. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України понесені заявником судові витрати у розмірі 384 грн. 20 коп. відшкодуванню не підлягають, а тому їх слід віднести на рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved