Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в м. Перевальську Луганської області. В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що остання отримала свідоцтво про смерть чоловіка за місцем смерті, в подальшому звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для отримання свідоцтва про смерть, з метою належної реєстрації даного факту та подальшого оформлення спадщини. В свою чергу заявнику було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Заявник та заінтересована особа надіслали листи про розгляд заяви у відсутність останніх. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про одруження від [INFO] виданого Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, Україна [PERSON] та [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом запису актів громадянського стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республівки, помер [INFO] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. 12.07.2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головним управлінням юстиції у м. Києві було відмовлено у заяві заявника про проведення державної реєстрації факту смерті та видачі свідоцтва про смерть покійного чоловіка, у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Заявник зазначає про те, що за відсутності реєстрації факту смерті її покійного чоловіка у встановленому законом порядку, остання не зможе реалізувати право на отримання спадщини та оформлення її належним чином, у зв'язку з чим звернулась до суду із вказаною заявою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно п. п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно ч. ч. 3. 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації смерті чоловіка заявника є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим, з метою захисту прав заявника, забезпечення належного оформлення нею спадкових прав, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт смерті чоловіка заявника. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved