Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт зазначення її прізвища з помилкою у свідоцтві про укладення шлюбу, виданого виконавчим комітетом Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області. Так, її прізвище зазначене помилково « [PERSON] » замість правильного - « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що у 2019 році вона двічі зверталась до Олександрівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області із заявою про внесення змін до актового запису про укладення шлюбу щодо виправлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15 липня 2019 року заявницею отримано висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану та рекомендовано звернутись до суду. Внести зміни до свідоцтва про шлюб їй необхідно для оформлення паспорту нового зразка. 29 жовтня 2019 ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. (а.с. 14). Заявниця звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області подано заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти заявлених вимог не надали. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши надані докази вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до паспорту громадянина України, оглянутого в судовому засіданні, заявниця по справі [PERSON] народилася [INFO] у с. Міжріччя Кільського району Мурманської області (а.с.4- 5). Той факт, що дошлюбне прізвище заявниці саме « [PERSON] », а не « [PERSON] », як зазначено в актовому записі, підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] , виданим Мінькинською сільрадою Кольського району Мурманської області 16 листопада 1972 року , в якому прізвище заявниці вказано як « [PERSON] » (а.с.6) . Крім того, дівоче прізвище заявниці « [PERSON] » підтверджується наданими заявницею документами : військовим квитком серії [NUMBER] від 12.02.1992 року; профспілковим квитком [NUMBER]; трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] , виданої 22.07.1991року; атестатом про середню освіту серії [NUMBER] від 17.06.1989р.; дипломом про медичну освіту серії [NUMBER] від 03.03.1992р., трудовою книжкою серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження батьків заявниці серії [NUMBER] від 14.03.1964р.; свідоцтвом про народження сестри-близнючки заявниці - [PERSON] (нині [PERSON] ) (а.с.28-35). З метою усунення неправильності запису, заявниця звернулася з відповідною заявою до Олександрівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області. Однак, їй було повідомлено про неможливість внести зміни до актового запису про укладення шлюбу №8 від 14 серпня 1993 року, складеного виконавчим комітетом Петрівської Другої сільської ради Олександрівського району Донецької області з огляду на те, що на підтвердження дошлюбного прізвища з Російської Федерації не надійшли відповіді щодо актового запису про народження заявниці. Запити направлялися Олександрівським РВ ДРАЦС двічі -17.01.2019р. та 12.04.2019 р. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України ,завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України ,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд. Вказаний перелік не є вичерпним. Тож, частиною 2ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання». У відповідності до пунктів 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Згідно з частинами 1 та 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. У пунктах 3, 7, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися, зокрема, особи, щодо яких складено актовий запис. Питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Досліджені судом докази не мають протиріч, а надані письмові докази у сукупності підтверджують пояснення заявниці та вказують на те, що у актовому записі про укладення шлюбу заявниці допущена помилка в написанні її дошлюбного прізвища. Враховуючи викладене, а також те, що усунення даної помилки в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved