Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради був зареєстрований шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу заявниця та зацікавлена особа мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 8 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Оскільки заявниця постійно проживає в Ізраїлі, де має постійну роботу та стосунки з іншим чоловіком, вона вимушена звернутись з наступною заявою до суду. Заявниця в судове засідання не заявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що вимоги викладені у заяві підтримує в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Зацікавлена особа в судове засідання не заявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги викладені у заяві підтримує та визнає в повному обсязі, а також просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 1999 року заявниця та зацікавлена особа уклали шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, про що зроблено запис №1195. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який залишився проживати з заявницею. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зважаючи, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зважаючи на спільне волевиявлення подружжя щодо розірвання шлюбу, яке виразились у поданих до суду відповідних заявах, а також беручи до уваги, що в наслідок розірвання шлюбу особисті та майнові права сторін не будуть порушені, суд вважає доцільним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved