Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, і просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача в підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі, подали заяву про розгляд справи у свою відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, письмово повністю визнала позовні вимоги, письмово виклала обставини визнання позову, і що визнання позову про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] повністю відповідає її внутрішній волі. Відповідач письмово просила справу розглянути у її відсутність. Представник Красносільської ОТГ (правонаступник Лиманської служби у справах дітей Одеської області) не заперечував. В такому випадку рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ч.3 ст. 200 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] народжений [INFO] , мати дитини- [PERSON] (а.с.11). Заявниця [PERSON] приходиться матір`ю [PERSON] , отже є бабцею дитині - [PERSON] 2015 року народження. Мати дитини - [PERSON] не проживає з дитиною більше року, дитина проживає з бабцею, яка здійснює утримання, догляд та виховання дитини. Суд вважає доведеним той факт, що мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання матері. Більш того, мати (відповідач) повністю підтвердила ці обставини, та визнала їх. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача по відношенню до її неповнолітньої доньки розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісну матір. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання доньки, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання доньки, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки, що може мати наслідком ігнорування мамою взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, більш того, мати погодилась про доцільність позбавлення її батьківських прав, тому суд вважає можливим позбавити її батьківських прав по відношенню до сина, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки матері по відношенню до своєї дитини. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Питання судового збору у позові не порушувалось. На підставі наведеного,

Outcome: approved