Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою. Обґрунтовувала свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1970 року. З моменту реєстрації шлюбу вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . Але на момент смерті чоловіка вона була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] , а після його смерті з 25.01.2005 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вона та її чоловік отримували пенсію за віком, розмір її пенсії на місяць складає 2625.60грн, а розмір чоловіка близько 6000грн., яка була постійним та основним джерелом для існування. До того ж вона є інвалідом ІІ групи безстроково, загальне захворювання з 1983 року. Вона зверталась до Великоновоселківського об`єднаного УПФУ у Донецькій області про отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено, тому як вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. Тому просила встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка. Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої сторони Великоновоселківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час проведення судового засідання управління повідомлене належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено, що 19.12.1970 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно відмітки про місце проживання у паспорті серії [NUMBER] [PERSON] з 05.04.1995 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та 14.07.1999 року знято з реєстрації; 21.07.1999 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та 17.01.2005 року знято з реєстрації; 25.01.2005 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно відмітки про місце проживання у паспорті серії [NUMBER] [PERSON] з 26.05.1982 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха №1419 від 12.08.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також зареєстрований [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України №12119/03-4 від 18.11.2019 року [PERSON] перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 24.12.2004 року з обліку знято у зв`язку зі смертю, виплату пенсії здійснено по 31.12.2004року (а.с.37-38). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник на момент смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved