Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що 12.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано без зміни прізвища дружини. Але згодом, налагодивши фактичні шлюбні відносини, у колишнього подружжя народились діти. Так, 12.05.2015 року у ДБУОЗ міста Севастополя «Міська лікарня №5», [PERSON] , громадянка України, [INFO] , народила дівчинку. 21.05.2015 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, заявникам було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] з відомостями про народження [INFO] [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Але ці свідоцтва видано на тимчасово окупованій території, тому вони не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділами реєстрації актів цивільного стану України. [INFO] , у ДБУОЗ міста Севастополя «Міська лікарня №5», [PERSON] , громадянка України, [INFO] , народила хлопчика. 13.09.2017 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, заявникам було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] з відомостями про народження [INFO] [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Але ці свідоцтва також видано на тимчасово окупованій території, тому вони не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділами реєстрації актів цивільного стану України. Тому просять суд встановити факти народження осіб на тимчасово окупованій території України, а саме: [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження \~м. Севастополь, та [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження \~м. Севастополь. Мати [PERSON] , громадянка України, [INFO] . Батько [PERSON] , громадянин України, [INFO] . На підставі спільної заяви матері та батька відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України. В судове засідання заявники не з`явилися, в заяві просили справу розглянути за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Верхньорогачицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 21). Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглядає справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5), 12.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано без зміни прізвища дружини. Але згодом у колишнього подружжя народились діти. Так, [INFO] у місті Севастополь [PERSON] , громадянка України, [INFO] , народила дівчинку [PERSON] , про що 21.05.2015 року незаконним Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Того ж дня заявникам незаконним Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видано свідоцтво серії [NUMBER] про встановлення батьківства [PERSON] у відношенні його дочки [PERSON] (а.с. 6). Крім того, [INFO] у місті Севастополь [PERSON] , громадянка України, [INFO] , народила хлопчика [PERSON] , про що 13.09.2017 року незаконним Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя заявникам видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Того ж дня заявникам незаконним Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видано свідоцтво серії [NUMBER] про встановлення батьківства [PERSON] у відношенні його сина [PERSON] (а.с. 8). Але всі вище перелічені свідоцтва видано на тимчасово окупованій території, тому вони не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділами реєстрації актів цивільного стану України. Заявники просять при реєстрації народження дітей та визначенні їх походження застосувати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України. Відповідно до правил п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тurкеу», «Сургus v. Тurкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzеr v. Thе Republic of Moldova and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ в порядку статті 257-1 ЦПК України. Факт народження дітей підтверджується свідоцтвами про їх народження, виданими незаконними органами на тимчасово окупованій території, однак вказані документи не є підставою для видачі заявникам свідоцтв про народження дітей, відділами реєстрації актів цивільного стану на території України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявникам для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про народження дітей на території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для оформлення державної реєстрації народження дітей за законодавством України. Враховуючи доведеність факту народження [INFO] дитини жіночої статі\~ [PERSON] в м. Севастополь АР Крим Україна, та [INFO] дитини чоловічої стані [PERSON] в м. Севастополь АР Крим Україна, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити. Відповідно до правил ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved