Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в який вказує, що 20 травня 2016 року в м. Донецьк помер її брат [PERSON] [PERSON] народження. В амбулаторії №2 Комунальної установи «Центру первинної невідкладної медико-санітарної допомоги №2» м. Донецька їй видали лікарське свідоцтво про смерть. 21.05.2016 року вона звернулася до КП «Ритуальна служба» м. Донецька, де їй допомогли в похованні [PERSON] на кладовище «Красний пахар» м. Донецька. Для реєстрації смерті вона звернулася до Ворошиловського ДРАЦС м. Донецька де їй стало відомо, що свідоцтво про смерть, що буде їй видано відділом ДРАЦС не буде дійсним на території України. Для реєстрації факту смерті [PERSON] вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Словянська, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть у звязку з тим, що документи яки були представлені для реєстрації смерті, були видані на території тимчасово не підконтрольної Української владі, та було запропоновано звернутися до суду з метою встановлення факту смерті. Просить суд встановити факт, що громадянин України [PERSON] [INFO] уродженець [INFO] помер 20 травня 2016 року в Ворошиловському районі [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні заяви в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суду представив заяву, в якій просив суд винести рішення відповідно до діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини, вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню за наступних підстав. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 20 травня 2016 року в м. Донецьк помер [PERSON] [PERSON] народження. 20.05.2016року в амбулаторії №2 Комунальної установи «Центру первинної невідкладної медико-санітарної допомоги №2» м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть відповідно до якого причина смерті [PERSON] - ракова інтоксикація, рак простати ІV стадія. 21.05.2016 року [PERSON] був похований на кладовище «Красний пахар» м. Донецька. Таким чином суд вважає вимоги заяви обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved