overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Заявники - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1993 року, виданого на підставі розпорядження керівника органу приватизації Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату Дніпропетровської області № 689 від 12.11.1993 року, заявникам [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Право власності заявників на зазначену вище квартиру було зареєстровано у Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області, у реєстровій книзі за № 9-699. Однак, при оформленні свідоцтва про право власності на квартиру в ньому невірно було зазначено прізвище заявників «Борінський» замість «[PERSON]З.» та «Борінська» замість «[PERSON]В.» Під час проведення заміни паспортів старого зразка на паспорти громадян України, вже після проведення приватизації житла належного заявникам, прізвища були зазначені в українському варіанті їх написання [PERSON] та [PERSON], що є тотожним варіанту написання прізвищ заявників у російській транскрипції - [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки в правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на квартиру, було невірно зазначено прізвища заявників, на цей час вони не можуть зареєструвати та підтвердити своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку, оскільки в документах має місце різне написання прізвищ заявників. Встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документа в інший спосіб неможливо, оскільки орган приватизації, яким видавалось зазначене вище свідоцтво - Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат ліквідовано, до того ж чинним законодавством України не передбачено внесення змін або виправлень до свідоцтва про право власності, в звязку з чим встановити даний факт можливо тільки на підставі рішення суду. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження. Із заяви вбачається, що 19.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] в місті Донецьк у подружжя народився син [PERSON] , про що свідчить медичне свідоцтво про народження №1455 від 10.08.2021 року. Заявники просять суд встановити факт народження дитини. До суду заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, але надали суду заяву з проханням справу слухати за їх відсутності та про те, що заяву підтримують та просять її задовольнити. Заінтересована особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до суду не з`явився. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспорта; копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копією свідоцтва про шлюб, копією медичного свідоцтва про народження №1455 від 10.08.2021 року, та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] в м. Донецьк, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла їхня матір [PERSON]. В документах, що підтверджують родинність з померлою, допущені помилки, а саме в свідоцтві про народження заявниці у графі «Мати» записана «[PERSON]», в свідоцтві про народження заявника у графі «Мати» записана «[PERSON]». Дані записи є помилковими в частині імені матері, а саме їхня матір у всіх офіційних документах записана по імені «[PERSON]», але в родині та знайомі називали її «[PERSON]». Нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжністю в імені матері. Просили суд встановити факт родинних відносин між ними та померлою [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні заявники підтримали заяву, надали пояснення аналогічні, викладеним в заяві, просили вимоги задовольнити. Представник зацікавленої особи Заводської міської ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що із заявниками товаришувала з дитинства, оскільки вони проживали в одному під'їзді. До їхньої матері особисто вона зверталася тітка [PERSON]. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що на протязі 10 років була сусідкою родини [PERSON], їхні квартири знаходились на одному поверсі. Родина складалася із батьків - [PERSON] і [PERSON] та дітей - [PERSON] і [PERSON]. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.1958 року [PERSON] народився [INFO], в графі «Мати» зазначена «[PERSON]» (а.с. 7). В свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.10.1955 року, яка народилась [INFO], в графі «Мати» зазначена «[PERSON]» (а.с. 8). 19.08.1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 9). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2017 року, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті своєї матері. Однак, заявникам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], через те, що у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено ім'я «[PERSON]», а у свідоцтвах про народження заявників «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно (а.с.10,12). До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS], яка належала на праві власності померлій [PERSON]. Згідно показів свідків, які проживали в одному під'їзді будинку [ADDRESS], до матері заявників в повсякденному житті всі зверталися по імені [PERSON]. Вказані обставини підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] є тією ж самою особою. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є сином, а [PERSON] є донькою померлої [PERSON]. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року, є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування заяви посилаються на те, що 04 серпня 2015 року померла їх мама [PERSON] В спадщину після смерті матері вступили своєчасно згідно ст.1270 ЦК України, шляхом подачі заяви на прийняття спадщини за заповітом. При оформленні документів на заведення спадкової справи виявлено у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та свідоцтві про смерть спадкодавця розбіжності в написанні прізвища матері та в свідоцтвах про народження заявників та в свідоцтві про одруження, тому змушені звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту родинних стосунків. Заявниик в судове засідання не зявилась, згідно позову просили справу розглянути у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась, від представника надійшла до суду заява про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд проводить розгляд справи на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про задоволення вимог. Факт родинних відносин підтверджується наданими доказами, заявники обґрунтували мету встановлення факту, що відповідає вимогам ст. 319 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року, є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Даний факт підтверджується також Довідкою №635 від 04.07.2018 виданою Тараканівською сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с.17) Суд розяснює, що відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що між ними 20.10.2015 року було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 179, від якого у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Сторони досягли згоди щодо утримання, проживання та виховання дитини, а тому просили розірвати шлюб між ними. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, у яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримали, просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви; до закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 20.10.2015 року було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 179, від якого у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Заявники спільно подали заяву про розірвання шлюбу, яка відповідає їх дійсній волі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Заявники, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 04.06.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 595. Обґрунтовують свою заяву тим, що у шлюбі мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте спільне сімейне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, шлюб, виховання дитини. Протягом останніх півтора року їхні шлюбні відносини стали поступово погіршуватися, почалися численні сварки, у тому числі в присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан і поведінку, втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Більше півроку шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, спроби налагодити стосунки до позитивного результату не привели, вважають примирення та збереження сім'ї неможливим. Претензій морального чи майнового характеру не мають, після розлучення син залишається проживати з матір'ю, питання його утримання та виховання врегульовані нотаріально посвідченим договором від 02.12.2013 р.. Заявники просили заяву задовольнити. У судове засідання заявники та представник заявниці, [PERSON], за довіреністю, [PERSON], не з»явилися, просять розглянути справу за їхньої відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримують з тих же підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду…. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох, по причині різних поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, виховання дитини, тому постійно виникали сварки у присутності малолітнього сина, що призвело до втрати почуттів взаємної любові та поваги, і припинення шлюбу. Більше півроку сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, і дійшли до спільної думки, що примирення та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 02.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі №2532, сторони визначили, що після розлучення їхній малолітній син залишається проживати з матір»ю, а батько сплачуватиме щомісячно на його утримання аліменти у твердій грошовій сумі 1032 грн., прийматиме участь у додаткових витратах. За таких обставин заява про розірвання шлюбу обґрунтована, правомірна і підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 24 червня 2005 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 134. У своїй заяві покликаються на те, що подружнє життя не склалось, заявники стали зовсім різними та чужими людьми з протилежними поглядами на життя і сімю. Неодноразові спроби примиритись не дали жодного результату. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] Разом з тим, заявники дійшли згоди стосовно виховання та місця проживання дитини. Вважають, що шлюб суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому просять такий розірвати. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] заяву про розірвання шлюбу підтримали повністю, просили таку задовольнити,. Суд,заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного. Згідно ч.3ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із вимогами ч.1ст.109 СК України, подружжя яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, у відповідності до ч.3ст. 109 СК\~Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники 24.06.2005 року уклали шлюб, зареєстрований у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №134, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.06.2005 року серії І-СГ № 012168. /а.с. 8/ Як вбачається з матеріалів справи від даного шлюбу у заявників є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 14.12.2005 р. серії 1-СГ № 031163 /а.с. 9/. Крім цього, заявники [PERSON] та [PERSON] уклали договір про сплату аліментів на дитину від 20.06.2017р., посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] /а.с.10/, у якому визначено місце проживання, утримання та виховання дитини Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб зареєстрований між ними 30 вересня 2004 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 267. У своїй заяві покликаються на те, що подружнє життя не склалось. На даний час шлюб фактично припинено, заявники не ведуть спільне господарства та не підтримують подружніх відносин. Спільно не проживають близько року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Разом з тим, заявники дійшли згоди стосовно виховання та місця проживання дітей, а також укладено договір про поділ спільного майна. Вважають, що шлюб носить формальний характер, а тому просять такий розірвати. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] заяву про розірвання шлюбу підтримали повністю, просили таку задовольнити, розірвати шлюб, зареєстрований між ними 30.09.2004 р. Суд,заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного. Згідно ч.3ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із вимогами ч.1ст.109 СК України, подружжя яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, у відповідності до ч.3ст. 109 СК Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники 30.09.2004 року уклали шлюб, зареєстрований у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №267, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.02.2005 року серії [NUMBER]. /а.с. 4/ Як вбачається з матеріалів справи від даного шлюбу у заявників двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 20.11.2007 р. серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 02.07.2011 р. серії [NUMBER] /а.с. 5,6/ Крім цього, заявники [PERSON] та [PERSON] уклали договір стосовно визначення місця проживання, утримання та виховання дітей від 23.11.2016 р. та договір про поділ спільного майна подружжя від 23.11.2016 р., посвідчені приватним нотаріусом ЛМНО Цьолковською І.С. /а.с.7,8-9/ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 року по даний час, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через протилежні погляди. Останнім часом вони разом не проживають, поновити сімейні стосунки неможливо. На підставі викладеного заявники звернулися до суду з даною спільною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання заявники не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в своїх заявах просять розглядати справу у їх відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 року (актовий запис № 862 Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві). Від шлюбу заявники мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України між заявниками укладено Договір про участь батьків у забезпеченні умов життя дітей та їх вихованні, згідно з яким у зв'язку з наміром розірвати шлюб останні домовилися про те, що після розірвання шлюбу їхні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] залишаються проживати з Матір'ю, батько має право на участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Батько зобов'язується сплачувати матері аліменти на утримання дітей у розмірі 12 000,00 грн. щомісячно. Цей Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення. Подружнє життя між заявниками не склалося, причиною розірвання відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки заявники не підтримують, спільне господарство останнім часом не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки не бажають. З урахуванням вимог діючого законодавства та з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки її збереження призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, а тому є всі підстави для задоволення заяви та розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved