overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 08.07.2015 року в м.Донецьку. В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що померла [PERSON] її мати. Після смерті матері вона отримала свідоцтво про смерть від 26.02.2016 року серії ДНР №017733. Однак цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він був виданий на тимчасово окупованій території України. У судове засідання заявниця надала заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, його неявка не є перешкодою для розгляду заяви. В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON] до одруження) [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії VI-УР №214900. 08.07.2015 року [PERSON] померла в м.Донецьку, про що заявниці було надано свідоцтво про смерть від 26.02.2016 року серія ДНР №017733 та незавірену копію лікарського свідоцтва про смерть №1640 від 09.07.2015 року ЦКМЛ №1 у м.Донецьку. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року, м. Ялта Автономної республіки Крим відноситься до вказаного Переліку. Після смерті матері заявниці необхідно отримати свідоцтво про смерть, проте їй в реєстрації смерті на території України відмовлено, оскільки документи, які є у заявниці не мають на території України юридичної сили, а оригінал лікарського свідоцтва про смерть у неї відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 08.07.2015 року в м.Донецьку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Ялта Автономної республіки Крим. В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що померлий [PERSON] є її сином. Після смерті сина вона отримала копію свідоцтва про смерть від [INFO] серія [NUMBER]. Однак цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він був виданий на тимчасово окупованій території України. У судове засідання заявниця надала заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер, про що заявниці було надано незавірену копію свідоцтва про смерть від [INFO] серія [NUMBER]. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року, м. Ялта Автономної республіки Крим відноситься до вказаного Переліку. Після смерті сина заявниці необхідно отримати свідоцтво про смерть та звернутись до нотаріуса для прийняття спадщини, проте їй в реєстрації смерті на території України відмовлено в усному порядку, оскільки документи, які є у заявниці не мають на території України юридичної сили. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м.Ялта, АР Крим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року в м. Торез Донецької області. В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що померлий [PERSON] є її чоловіком. Заявник звернулася для реєстрації смерті чоловіка до компетентного органу на території України, проте їй було відмовлено, оскільки надані заявником документи, які видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають на території України юридичної сили. У судове засідання заявниця надала заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлявся належним чином. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. 15.04.2017 року [PERSON] помер, про що заявнику на тимчасово окупованій території були видані документи: свідоцтво про смерть серії [NUMBER], лікарське свідоцтво про смерть від 18.04.2017 року [NUMBER] про причину смерті. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року, м. Торез, Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Після смерті чоловіка заявниці необхідно отримати свідоцтво про смерть та звернутись до нотаріуса для прийняття спадщини, проте їй в реєстрації смерті на території України було відмовлено, оскільки надані заявником документи, не мають на території України юридичної сили. Відповідно до листа Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.08.2017 року №2238/14-2-40, Відділ не може видати свідоцтво про смерть [PERSON], оскільки реєстрація його смерті проведена на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року у м.Торез, Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила обмежити цивільну дієздатність [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що він інвалід дитинства, з 31.10.2014 року інвалід 2 групи довічно, перебуває на диспансерному обліку в лікаря психіатра з діагнозом: розлади поведінки та емоцій в підлітковому віці на фоні легкої розумової відсталості. Також заявниця зазначала, що психічний розлад здоров'я [PERSON] істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому просила визнати його обмежено дієздатним, встановити над ним піклування, виконання функцій піклування покласти на керівника спеціалізованого закладу, куди буде влаштований підопічний [PERSON] після обмеження його дієздатності. Після проведення судово-психіатричної експертизи, заявниця надала до суду заяву 11.03.2016 року в якій просить суд визнати недієздатним [PERSON], 3 [INFO]. В судовому засіданні заявниця відмовилася від підтримання первинних вимог і просить суд задовольнити доводи, викладені у заяві від 11.03.2016. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним. [PERSON] в судове засідання не викликався. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 39 ч.1 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №67-ц від 09.03.2016 року, [PERSON] страждає на легку розумову відсталість ( олігофренію в ступені вираженої дебільності). За своїм психічним станом [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатності [PERSON] і задоволення заяви заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її [PERSON] опікуном. Крім того, просить провести судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану її сина [PERSON] та здатності усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви, просять їх задовольнити. Заявниця пояснила, що її син [PERSON], через хворобу не може раціонально витрачати кошти, розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду та встановленню опіки. Представник органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Крім того надили подання згідно якого надають згоду на призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] [PERSON] до суду не викликався в зв'язку зі станом його здоров'я. Прокурор Комунарського району м. Запоріжжя, проти задоволення заяви не заперечує, посилаючись на той факт, що висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи, встановлено, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд заслухавши представника заявника та вивчивши документи по справі прийшов до наступних висновків. За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №146 від 20.03.2014р., [PERSON], [INFO], має ознаки хронічного психічного захворювання в формі параноідної шизофренії, непереривне протікання, в силу чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки МСЕК № 505853 від 18.11.2014 року, [PERSON], встановлена друга група інвалідності загальне захворювання. Згідно довідки про народження [PERSON], [INFO], його матір'ю є [PERSON] Згідно подання органу опіки та піклування, надано згоду на призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] З викладеного суд вважає вимоги заяви обґрунтованими і вони підлягають задоволенню в повному обсязі. За ст.240 ч.2 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. За ст.241 ЦПК суд призначає опікуна або піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її мати [PERSON], [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном, посилаючись на те, що її мати є інвалідом 1 групи, внаслідок віку та психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі та просили задовольнити заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №464-2015 від 24.11.2015р., проведеної відповідно до ухвали суду, [PERSON] на даний час страждає на виражену деменцію судинного (атеросклеротичного) ґенезу, з приводу даного захворювання з 2009 року спостерігається психіатрами та з 2011 року має 1 групу інвалідності. Ступінь наявного у [PERSON] слабоумства настільки виражена, що позбавляє її здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира від 24.11.2015 року №13/782, [PERSON] може виконувати обовязки опікуна над матірю [PERSON] в разі визнання останньої судом недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її сестру [PERSON] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що вона є сестрою [PERSON] , яка має хронічний, стійкий психічний розлад, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного нагляду та турботи. Увесь час за [PERSON] доглядала заявниця та мати [PERSON] - [PERSON] , яка за своїм віком та станом здоров`я на даний час не може доглядати за [PERSON] та опікуватися нею. Тому, оскільки [PERSON] досягла повноліття, заявниця бажає стати її опікуном та доглядати її в подальшому. Заявниця до суду не з`явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, а також свідоцтвом про шлюб [PERSON] . Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 1034120 [PERSON] має ІІ групу інвалідності з 13.01.2018 р. довічно, через інвалідність з дитинства. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 103ц від 26.06.2019 р., [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість. За своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними [PERSON] не може. Вона дезадаптована соціально та побутово, потребує постійного стороннього догляду. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини та по опіці і піклуванню виконавчого комітету Калинівської селищної ради про можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області від 12.09.2019 року №70-10, [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна щодо її рідної сестри [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 300 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Враховуючи, що судом на підставі зібраних у справі доказів встановлено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки, шляхом призначення її опікуном [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку та призначити заявника його опікуном, посилаючись на те, що її брат хворіє на хронічне психічне захворювання, внаслідок якого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати, потребує постійного стороннього догляду та встановлення над ним опіки. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №166-2014 від 08.04.2014р., проведеної відповідно до ухвали суду, [PERSON], [INFO] на протязі багатьох років страждає на шизофренію, параноідну форму, виражений апато-дісоціативний дефект, з цього приводу має другу групу інвалідності та ступінь наявних у нього психічних розладів в сфері мислення, емоцій, волі, критики за шизофренічним типом на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира від 27.05.2014 року №13/349, [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над братом [PERSON] та часткою його майна в разі визнання останнього судом недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адресою: Харківська обл.., м. Лозова, мікрорайон 5[ADDRESS]. Встановити над [PERSON] опіку і призначити його опікуном [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована та проживає за адресою: Харківська обл.., м. Лозова, мікрорайон 5[ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свою заяву підтримує. Представник заінтересованої особи, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд заяви у відсутності представника, не заперечує проти задоволення даної заяви. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із довідки до акту огляду МСЕК серії ХАР-08 № 001933, [PERSON] визнаний інвалідом І групи з дитинства безстроково. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] зареєстрований за адресою: Харківська обл.., м. Лозова, мікрорайон 5[ADDRESS] (а.с. 17). Проживає разом з матірю, оскільки є хворим на тяжке психічне захворювання та потребує постійного догляду. Причиною його інвалідності є хронічне захворювання, в звязку з чим він перебуває на обліку в Лозівському районному психоневрологічному диспансері Харківської області, що підтверджується відповідними медичними висновками (а.с. 19-20). Всі ці обставини свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. У висновку проведеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 790 від 25.10.2016 року зазначено, що [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі важкої розумової відсталості. [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до Висновку опікунської ради виконкому про можливість призначення [PERSON] опікуном за №02-13-7/977 від 09.08.2016 року, опікунська рада вважає можливим призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON]. [INFO] (у разі визнання його недієздатним) та над його майном, що буде відповідати інтересам останнього (а.с. 21). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO] та встановлення над ним опіки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що син, [PERSON], є інвалідом з дитинства, має психічне захворювання. Через хворобу [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує стороннього догляду. Заявник у змозі бути опікуном, тому просить призначити опікуном над [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, заяву підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, заяву підтримує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними Як вбачається з акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 67 ц від 07.04.2014 р. [PERSON] страждає на важку розумову відсталість у ступені різко вираженої імбецильності. За своїм психічним станом [PERSON] розуміти характер значення своїх дій та керувати ними не може (а.с. 28-29). На підставі ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, підтверджена наявність підстав для призначення опікуном [PERSON] (а.с.16). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO], встановлення над ним опіки та призначення опікуном [PERSON]

Outcome: approved