Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка, розташована в с. Полствин Канівського району Черкаської області. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. При видачі державного акту на право власності на земельну ділянку в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися, та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. В зазначеному правовстановлюючому документі помилково вказано її прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить суд встановити факт належності їй, [PERSON], Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться в с. Полствин , Канівського району Черкаської області. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Степанецька сільська рада об'єднаної територіальної громади Черкаської області в судове засідання не з'явився, направив до суду телефонограму про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до паспорта вбачається, що прізвище та ім'я заявника значиться [PERSON] (а.с.6). З свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено, що спадкоємцем майна ) а саме земельної ділянки) після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (а.с.5). З державного акту [NUMBER] вбачається, що власником земельної ділянки на території Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області є [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що державний акт [NUMBER] видано на підставі сертифікату [NUMBER]на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Росава» с. Полствин Канівського району Черкаської області, який належить [PERSON] (а.с.22). Оскільки, невідповідність в написанні прізвища в державному акті перешкоджає реалізації заявником права володіти, користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності державного акту, як правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved