Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Заявник звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області із заявою y якій просить встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Ватутіне Черкаської області, є її матір`ю, а також встановити факт постійного проживання [PERSON] , на час відкриття спадщини, із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказана заява мотивована тим, що заявник є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Ватутіне Черкаської області, однак у її свідоцтві про народження допущено помилку щодо імені покійної матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Крім того, адресою реєстрації місця проживання покійної [PERSON] є с. Смільчинці Лисянського району Черкаської області, однак останні роки життя, у зв`язку з необхідністю догляду по причині похилого віку та тяжкого стану здоров`я, вона постійно проживала без реєстрації із заявницею за адресою: [ADDRESS] , де вони разом вели спільне господарство. Всі витрати щодо утримання та поховання [PERSON] особисто понесла заявник та після смерті матері фактично вступила у володіння майном, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Необхідність встановлення у судовому порядку фактів родинних відносин покійної [PERSON] та [PERSON] , а також постійного проживання заявника із покійною на час відкриття спадщини, зумовлено необхідністю усунення перешкод у оформленні спадкових прав на майно, яке увійшло до складу спадщини [PERSON] , зокрема земельної ділянки площею 0,1768 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Смільчинці Лисянського району Черкаської області, яке покійна заповідала заявниці. Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві. Додатково вказала, що до часу необхідності оформлення спадкових справ на майно покійної матері, вона не звертала увагу на неточність написання імені матері у своєму свідоцтві про народження. Зазначила, що у с.\~Смільчинці односельці називали її матір то [PERSON] , то [PERSON] , але цьому вона ніколи не надавала значення, тож цілком можливо, що під час видачі свідоцтва про її народження у сільській раді ім`я матері записали як [PERSON] . Пояснила суду, що орієнтовно з 2013-2014 року її матір переїхала постійно проживати до неї у м. Ватутіне та у с. Смільчинці разом приїжджали декілька разів на рік, а після смерті своєї матері вона продовжила доглядати за майном матері, яке було у с. Смільчинці. Однак до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до 2020 року не зверталася, оскільки вважала, що майно після смерті матері належить їй, та ніким вказане не оспорювалось. Представник заявника [PERSON] , повноваження якої підтверджено ордером від 18.01.2020 року серії ЧК № 122899, просила задовольнити заявлені вимоги, оскільки вони ґрунтуються на вимогах законодавства та наявні достатні докази на їх підтвердження. Додатково пояснила, що покійна [PERSON] ще у 1994 році залишила заповіт щодо всього належного їй на час смерті майна на користь [PERSON] , однак без підтвердження родинних відносин [PERSON] та заявника, як матері та доньки, остання буде вимушена сплатити додатково сплатити податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5% та військовий збір за ставкою 1,5% від вартості спадщини. Заінтересована особа надала до суду заяву про відсутність заперечень щодо заявлених вимог та про розгляд даної справи за відсутності її представника. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду покази, що заявник разом із своєю матір`ю [PERSON] , проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище від її квартири, орієнтовно 4-5 років до смерті [PERSON] . Також зазначила, що неодноразово вона приходила у гості до заявника та [PERSON] , а також разом з ними та своїм чоловіком їздили у с.\~Смільчинці на відпочинок у весняно-осінній період. Обставини помилки у написанні імені матері у свідоцтві про народження [PERSON] їй невідомі. Свідок [PERSON] надала суду покази, що їй достеменно відомо, що [PERSON] проживає у сусідньому під`їзді, та орієнтовно у 2013 році перевезла до себе на постійне проживання свою матір [PERSON] , яка проживала разом з нею до смерті. Про вказане їй відомо, так як її сім`я товаришує з сім`єю заявника, а тому вони часто зустрічалися, спілкувалися та навіть їздили разом у с. Смільчинці на відпочинок (рибалку) та для збору урожаю фруктів. Після смерті [PERSON] восени 2018 року заявник продовжувала їздити у с. Смільчинці до домоволодіння її матері, доглядала за ним, та інколи запрошувала туди її з чоловіком. Судом також встановлено, що свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.09.2018 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] , у віці 86 років, про встановлення родинних зв`язків з якою звернулася до суду заявник. Відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 03.02.1962 року Бужанським сільським ЗАГСом Лисянського району Черкаської області, [INFO] народилась [PERSON] , її батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.02.1984 року Бужанською сільською радою Лисянського району Черкаської області, після державної реєстрації шлюбу 25.02.1984 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 458, виданої 21.09.2018 року виконавчим комітетом Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області, [PERSON] похоронила [PERSON] , яка померла [INFO] , за власні кошти. За змістом довідки № 161, виданої 19.08.2020 року Смільчинецькою сільською радою Лисянського району Черкаської області, вказано, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживала. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 714795, виданого 06.10.2005 року Лисянським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1768 га, яка розташована у адміністративних межах с. Смільчинці Лисянського району Черкаської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склала заповіт, який 26.08.1994 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області, про те, що все майно, яке належить їй до дня її смерті, з чого б воно не складалось, та де б воно не воно не знаходилось, у тому числі житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходиться у с.\~Смільчинці Лисянського району Черкаської області, заповідає [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 03.07.2019 року відмовлено у видачі [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заслухавши доводи заявника та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд у порядку окремого провадження, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995\~року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008\~року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне 18.09.2015 року), яка відповідно\~до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи викладене та відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо задоволення заявлених вимог, та обумовленість заявлених вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у тому числі без сплати податку на прибуток за ставкою відмінною від нульової, суд вважає, що наявні підстави для встановлення фактів того, що донькою померлої [INFO] [PERSON] , є заявник [PERSON] , [INFO] , а також, що вона постійно проживала з [PERSON] , [INFO] , до дня її смерті, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують вказані факти, та у суду відсутні сумніви щодо цього. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved