Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON] [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки. В обґрунтування даної заяви зазначено, що її син є інвалідом з дитинства. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Миколаївської обласної психіатричної лікарні від 29 січня 2013 року дитині встановлений діагноз помірна розумова відсталість з порушенням емоцій та поведінки. Перебуває на обліку у лікаря психіатра. Лікуванню не піддається, потребує постійного стороннього догляду, самостійно підтримувати своє життєзабезпечення не може. Мешкає разом з заявником [PERSON] У судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] свої доводи, викладені у заяві підтримала повністю з підстав вказаних у ній. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, вважав її обгрунтованою. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] [INFO] проживає разом зі своєю матірю [PERSON]А. Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. 228 Стрілкової дивізії будинок 39. Відповідно до довідки Вознесенської ЦРЛ [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - психіатра, має діагноз помірна розумова відсталість з порушенням емоціональної поведінки . (а.с.5) Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №119 від 18.04.2018 року, [PERSON] страждає на вроджений психічний розлад помірну розумову відсталість з порушенням емоцій та поведінки. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Як встановлено судом, заявник [PERSON] є рідною матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, вона постійно піклується про [PERSON], та проживає з ним за однією адресою. [PERSON] володіє повною цивільною дієздатністю, та має можливість виконувати обов'язки опікуна. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник [PERSON] бажає та має можливість бути опікуном [PERSON], суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6 -7 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved