Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що з 2006 року проживала в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В період спільного проживання в неї [INFO] народився син [PERSON] . Сина було записано за заявою заявника у відповідності до ст.135 СК України, де в розділі батько було вказано лише ім`я чоловіка - [PERSON] , а прізвище було зазначено таке як у матері - « [PERSON] » , а не « [PERSON] » . Заявник зверталася до Ічнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням внести зміни до актового запису про народження сина, однак у цьому їй було відмовлено, так як вони не перебували у зареєстрованому шлюбі і від останнього не було заяви. У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно являвся батьком [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилася , належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить розглянути справу без участі представника . Згідно ч.І ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по- батькові заявниці [PERSON] /а.с. 5/. [PERSON] , який народився [INFO] - помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №222/а.с.08/. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживали з січня 2006 року в незареєстрованому шлюбі підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які показали, що під час спільного проживання в них [INFO] народився син [PERSON] /а.с.5/. Всі ці роки [PERSON] спілкувався з ним, допомагав матеріально , забирав на канікули, тобто визнавав його своїм сином. Суд приймає до уваги вищевикладені обставини, як доказ, так як дані обставини містять інформацію, щодо предмета доказування. Як вбачається із змісту У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.1 ст.135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній. Разом з тим статтею 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Суд дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved