Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 11 вересня 2016 року в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства народила дитину жіночої статі. Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому вона просить встановити факт, що громадянка України, [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецька , яка зареєстрована за адресою [INFO], народила 11 вересня 2016 року в Україні м. Донецьк Донецької області Калінінському районі, дитину жіночої статі. Заявник будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на заявлених вимогах. Представник заінтересованої особи: Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, заінтересованою особою до суду направлено клопотання з проханням розглянути дану справу без участі його представника, та просив рішення прийняти згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно медичного свідоцтва про народження № 1488 від 12 травня 2017 року, свідоцтвом про народження дитини виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, свідоцтва про народження дитини слідує, що 11 вересня 2016 року [PERSON] народила в даному закладі дитину жіночої статі, вагою 3200,0 грамів на 39 тижні, вагітність друга , пологи перші. Ті ж самі факти підтверджені копією обмінної карти позивачки з наданими до неї витягами з медичних досліджень останньої, а також виписки № 263 із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого. Також в судовому засіданні були досліджені, копії фотокарток позивачки у стані вагітності та її ново родженої дитини. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження наданої Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1917/15.22-25-19 від 30 травня 2017 року слідує, що [PERSON] зверталася до даної установи з заявою про державну реєстрацію народження дитини жіночої статі, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження проводиться на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документів, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25 листопада 2014 року №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій українською владою території переміщено на контрольовану територію. Видані на цій території після 1 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Враховуючи те, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, на якій не здійснюють діяльності органи державної реєстрації актів цивільного стану України, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Цей нормативно-правовий акт містить чіткий перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, до яких відносяться і м. Донецьк Донецької області де проживає [PERSON] та де Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства вона народила дитину . Так відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI (зі змінами в редакції Закону №3736-VI від 9 вересня 2011 року) слідує, що: «За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.» Приймаючи до уваги, що у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що [PERSON] 11 вересня 2016 року, перебуваючи в Україні, в м. Донецьку Донецької області, Калінінському районі народила дитину жіночої статі, суд вважає за можливим задовольнити заявлені вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved