Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , котрий був власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , разом із своєю матір`ю, проживав з [PERSON] , однією сім`єю з 1995 року за адресою: [ADDRESS] , у тому числі на час відкриття спадщини, продовжує там мешкати і зараз. З питання оформлення спадщини, 01.07.2020 року, заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. Однак, йому було роз`яснено, що для оформлення його спадкових прав як спадкоємця четвертої черги після смерті вітчима йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання сторона заявника не з`явились, надали до суду заяву про можливість розгляду справи без їх участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Територіальна громада в особі Виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавали, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серія [NUMBER] від 16.01.2020 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими спорудами, житловою площею 45,3 кв.м., із житловою прибудовою «а-1», сараями «Б», «В», вбиральнею «Г», паркану «№ 1», калитки «№2», калитки«№3», водоколонки І, замощення II, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 05.07.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-2290. [PERSON] , разом із своєю матір`ю, проживав з [PERSON] , однією сім`єю з 1995 року за адресою: [ADDRESS] , у тому числі на час відкриття спадщини, продовжує там мешкати і зараз. Вищевикладені обставини підтверджуються, зокрема Актом від 01 липня 2020 року, посвідченого головою квартального комітету, №6 Металургійного району м. Кривого Рогу, згідно змісту якого вбачається що [PERSON] , [INFO] , та його мати, [PERSON] , [INFO] , постійно мешкали разом, однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] з 1995 року і по даний час, за адресою: [ADDRESS] , у тому числі на час відкриття спадщини - [INFO] (а.с. 12). Окрім того з домової книги за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , із 11.09.2008 року, по даний час. Його мати, [PERSON] , була зареєстрована за вказаною адресою з 13.07.2001 року, знята з реєстрації за вказаною адресою з 14.07.2014 року (а.с. 13-17). Окрім того матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 7). Отже, підтвердження сталих стосунків, [PERSON] за життя надав згоду на реєстрацію заявника та його матері, [PERSON] , з ним за однією адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявник організував та взяв на себе усі витрати з організації похорону, ним було отримано і свідоцтво про смерть (а.с. 19, 20). Крім того, заявником було отримано лікарське свідоцтво про смерть (а.с. 18). З питання оформлення спадщини, 01.07.2020 року, заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. Однак, йому було роз`яснено, що для оформлення його спадкових прав як спадкоємця четвертої черги після смерті вітчима, [PERSON] , який помер [INFO] , йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 21). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють і нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту - заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved