Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в м.Донецьк на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] в м.Донецьк помер її дядько [PERSON] [INFO], який проживав на тимчасово окупованій території України. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть № 176 від 19.04.2016 року видане Центральною міською клінічною лікарнею м.Донецька та свідоцтво про смерть від 08. 04.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що підтверджується заповітом. Вона зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського РУЮ для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих на окупованій території України, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Встановлення даного юридичного факту, їй необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи, начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області, начальник відділу [PERSON] в судове засідання не з'явилася до суду звернулася з заявою в якій просила судове засідання проводити без їх представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] (дядько заявниці по батькові) та [PERSON] (дружина дядька) суду дали покази, що вони знаходяться в родинних відносинах з заявницею. [PERSON] [PERSON] знав з 1996 року, так як останній приїжав в гості в с.Велика Чечеліївка. Племінниця [PERSON] після 9 класу поїхала до м.Донецька на навчання, де в дядька [PERSON] проживала, він її фінансово утримував. Після окупації м.Донецька, Марина повернулася проживати в с.Велика Чечеліївка. В квітні 2016 року сестра [PERSON] з м.Донецька телефонувала матері заявниці і просила переказати, що [PERSON] помер та щоб [PERSON] приїхала до Донецька на похорон дядька. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження,усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VIдержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 26.04.2016 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що лікарське свідоцтво про смерть № 176 від 19.04.2016 року видане Центральною міською клінічною лікарнею № 24 м.Донецька Донецької Народної Республіки про смерть [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк, Донецькій області - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Однак, факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк, Донецькій області, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її дядька [PERSON], померлого [INFO] у м.Донецьк Донецької області. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків [PERSON], [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved