Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою заінтересована особа Фастівська районна держана нотаріальна контора Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] разом з батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна свого батька [PERSON] з яким проживав разом до дня його смерті. За життя мій батько залишив заповіт засвідчений секретарем Малоснітинської сільської ради від 18 лютого 2002 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] , уродженець с. В.Букрин, Ржищівського району, Київської області, що проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок в [ADDRESS] і все належне майно де б воно не було і з чого не складалося [PERSON] . Заявник являється таким, що прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] , оскільки на час смерті останнього проживав з ним однією сім`єю. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, заявник, після смерті батька, звернувся із відповідною заявою до Фастівської районної державної нотаріальної контори, проте, постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної отримав відмову з причин не доведення факту проживання з батьком та необхідності звернення до суду для встановлення факту проживання з ним. Таким чином, на підставі викладених обставин, заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник та його представник - [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - Фастівська районна держана нотаріальна контора Київської області, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином. Вислухавши вступне слово заявника та його представника, заслухавши покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного Згідно з вимогами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/з № 20) За життя [PERSON] залишив заповіт від 18.02.2002 року, посвідчений секретарем Малоснітинської сільської ради Роженко, яким на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок в [ADDRESS] і все належне майно де б воно не було і з чого не складалося, належне спадкодавцю на праві власності, заповів [PERSON] [PERSON] , [INFO] , є сином померлого спадкодавця - [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження. Заявник [PERSON] з метою оформлення спадкових прав звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, однак отримав відмову нотаріуса обґрунтовану тим, що заявник пропустив передбачені законодавством строки для прийняття спадщини, при цьому документальне підтвердження проживання заявника та спадкодавця разом на час відкриття спадщини, відсутнє. Відповідно до довідки виданою сільським головою с. М. Оферта, Фастівського району, Київської області № 376 від 20.05.2009 р., вбачається, що [PERSON] та його батько [PERSON] проживали разом, вели спільне підсобне господарство, в [ADDRESS] . Крім того, факт постійного проживання заявника з померлим [INFO] [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні. Згідно зі ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця на час смерті не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] та його батько, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживали разом на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] . В ході розгляду справи, судом було встановлено що будь-які інші потенційні спадкоємці до нотаріальної контори, для оформлення спадкових прав відносно майна померлого [INFO] [PERSON] , не звертались. Оскільки спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved