Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки / заінтересовані особі - [PERSON] , Управління праці та соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації/, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . [PERSON] страждає психічним захворюванням, є інвалідом першої А групи з дитинства. Діагноз: важка розумова відсталість внаслідок хвороби Дауна = F72.1. Внаслідок захворювання [PERSON] не здатний контролювати свою поведінку, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тобто він потребує встановлення над ним опіки та піклування. Мати [PERSON] - [PERSON] (донька [PERSON] ) померла [INFO] , батько [PERSON] - [PERSON] , пенсіонер, проживає окремо від сина. [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] проживають разом. Крім того, заявник оформлена як особа, яка доглядає за інвалідом та несе відповідальність за його життя та здоров`я. Фактично вона виконує обов`язки опікуна, а тому вважає за доцільним призначити її опікуном відповідно до вимог чинного законодавства. Заявник у судове засідання з`явилася, вимоги заяви підтримала в повному обсязі просила призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] , пояснила, що [PERSON] , є інвалідом першої А групи з дитинства та в зв`язку з психологічним захворюванням не здатний контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. Її донька на протязі значного періоду часу дуже хворіла, тому на протязі хвороби доньки та після її смерті вона постійно доглядала за онуком, піклувалась за ним, займалась його розвитком та лікуванням, на теперішній час вони проживають разом, [PERSON] її полюбляє, самостійно він не може себе обслуговувати, повністю залежить від неї. [PERSON] проживає окремо від сина, не цікавиться його здоров`ям та розвитком, не піклується про нього та не допомагає матеріально. Представник зацікавленої особи - адвокат Златі Н.С. у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщалася належним чином, на попередніх судових засіданнях вона підтримала вимоги заяви в повному обсязі та пояснила, що [PERSON] дійсно є інвалідом з дитинства, що підтверджується медичними довідками та висновком судово-психіатричних експертів № 209, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] після смерті матері проживає разом з [PERSON] , знаходиться на її піклуванні, фактично вона виконує функції та обов`язки опікуна. [PERSON] прив`язаний до бабусі. Батько [PERSON] за сином не доглядає, не цікавиться його здоров`ям, не оказує матеріальну допомогу, проживає окремо. Заінтересована особа, [PERSON] до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщався належним чином, на попередніх судових засіданнях він не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним, але заперечував проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , пояснив, що саме він хоче бути опікуном сина, хоче піклуватися про свою дитину, що він проживає разом з [PERSON] , повністю розуміє його, дає йому ликі. Зазначив, що бабуся [PERSON] кричить на онука, лає його, погано годує. А він буде добре доглядати за своїм сином. Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. Оскільки судовий розгляд справи було неодноразово перенесено на іншу дату з причини неявки Тяка В.А., який був належним чином повідомлений, суд, для недопущення порушення законних прав заявника, вважає за можливим розглянути справу без [PERSON] . Представник Управління праці та соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації до судового засідання з`явився, вимоги заяви щодо визнання [PERSON] недієздатним визнав в повному обсязі, зазначив, що вважає за доцільним призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Враховуючи стан здоров`я [PERSON] , його виклик у судове засідання не здійснювався. Розглянувши матеріали справи та заслухавши думку сторін та їх представників, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, заявник є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. [PERSON] страждає психічним захворюванням, є інвалідом першої А групи з дитинства. Діагноз: важка розумова відсталість внаслідок хвороби Дауна = F72.1. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12 ААА №306018 [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства, група інвалідності: перша А, інвалідність встановлена безстроково. Внаслідок захворювання [PERSON] не здатний контролювати свою поведінку, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тобто він потребує встановлення над ним опіки та піклування. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 1/266, хворий [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження обслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Згідно із виписки з амбулаторної картки № 8, [PERSON] , [INFO] , інвалід з дитинства, діагноз: тяжка розумова відсталість внаслідок хвороби Дауна, дізартрія. Стійка соціальна і трудова дезадаптація. Відповідно до Епікризу № 999 від 27 квітня 2017 року, [PERSON] , [INFO] , психічний стан: контакту доступний. На питання побутового характеру відповідає по суті. Діалог простий. Звернену мову розуміє обмежено. Виконує прості інструкції. Увага нестійка, відволікаєма. Пам`ять низька. Мислення наочно-образне. Недоступні функції класифікації, порівняння, виключення, узагальнення. Запас знань вкрай низький. Букви, цифри не знає, рахунок прямий механічний до 10, рахунковими операціями не володіє. Навики самообслуговування сформовані частково, необхідний постійний нагляд та піклування. У побуті безпорадний. Трудовими навичками не володіє. Діагноз: важка розумова відсталість внаслідок хвороби Дауна F =72.1. Судом була досліджена медична картка амбулаторного хворого - [PERSON] , [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] , з якої вбачається: інвалідність першої А групи встановлена безстроково, потребує нагляду та постійного піклування, тяжка розумова відсталість внаслідок хвороби Дауна, дізартрія, стійка соціальна і трудова дезадаптація, F =72.1. 04 березня 2019 року ухвалою Ренійського районного суду Одеської області будо призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: 1.Чи є можливим проведення судово-психіатричної експертизи на підставі наданих документів, без особистої участі [PERSON] ? 2.Чи хворіє [PERSON] , [INFO] , на психічну хворобу? 3.Чи розуміє [PERSON] , [INFO] , у силу стану свого психічного здоров`я значення своїх дій та чи може керувати ними? Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 209: [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкій психічний розлад у вигляди «Важкої розумової відсталості внаслідок хромосомних порушень - хвороби Дауна » (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F 72.04» за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Стаття 39 ЦК України встановлює, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона, внаслідок хронічного, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому може бути визнаний недієздатним. Частиною 1. ст. 41 ЦК України встановлено, що правовим наслідком визнання особи недієздатною є встановлення опіки. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Мати [PERSON] - [PERSON] (донька [PERSON] ) померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа №263/15, зареєстровано в реєстрі за № 199, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її сини [PERSON] , 1993 року народження, та [PERSON] , 1999 року народження, отримали спадщину у вигляді права власності на житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами та магазин літ. «З» на земельній ділянці розміром 0,1626 га, що знаходиться в [ADDRESS] , по 1/2 частині кожному. Батько [PERSON] - [PERSON] , пенсіонер, проживає окремо від син. Бабуся [PERSON] (мати його матері) - [PERSON] , пенсіонер, але вона займається підприємницькою діяльністю, постійно проживає разом з онуком за адресою: [ADDRESS] . Заявник оформлена як особа, яка доглядає за інвалідом та несе відповідальність за його життя та здоров`я. Фактично вона на теперішній час виконує обов`язки опікуна. 29 травня 2017 року [PERSON] уклала договір № 6/1 про надання послуг з Ренійським районним центром соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями, щодо надання психологічних, медичних, соціально-педагогічних, правових, соціально-економічних та інформаційних послуг отримувачу - [PERSON] . Згідно з характеристиками наданими вказаним центром № 13 від 03 квітня 2017 року та № 56 від 06 серпня 2018 року - [PERSON] проживає разом з [PERSON] в одному будинку, стежить за його здоров`ям, доглядає за ним в побуті, а також приводить та забирає його з Центру. [PERSON] потребує постійної посиленої уваги, догляду та спостереження з боку педагогів та обслуговуючого персоналу. В матеріалах справи також наявний висновок потреб особи, соціальна картка № 54 [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] задовольняє потреби онука, який потребує сторонньої допомоги, бабуся прислухається та виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи. З висновку оцінки потреб сім`ї особи слідує, що потреби особи з інвалідністю задовольняються в повному обсязі з боку опікуна - бабусі - [PERSON] . У зв`язки з тим, що батько зловживає алкоголем, він не має можливості задовольнити потреби сина та піклуватися про нього. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] - складні. На момент складання оцінки потреб сім`ї особи, батько особи мав ознаки алкогольного сп`яніння та вийшов і не повернувся, у зв`язку з чим не ознайомився з результатами оцінки. Судом також була досліджена інформація надана Ренійським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у довідці № 308 від 11 липня 2019 року щодо обстеження умов проживання за адресою: в [ADDRESS] - стан житла у задовільному стані, у помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні норми, будинок пристосований до потреб особи з інвалідністю, умови для особи з інвалідністю створені на належному рівні, існують непорозуміння між [PERSON] та [PERSON] , батько особи зловживає алкогольними напоями, сім`ю занесено до Банку даних сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах Ренійського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до довідки № 27 від 12 липня 2019 року наданої Ренійським районним центром соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями - [PERSON] відвідує дану установу з 2006 року. [PERSON] купує йому одяг, готує їжу, лікує, гуляє з ним. Він дуже часто говорить про хвилювання щодо стану її здоров`я, і про любов до неї. Часто згадує покійну маму, сильно плаче і дзвонить бабусі. У цьому стані для нього важлива підтримка бабусі, тому що тільки вона може його заспокоїти. Виходячи з вищенаведеного суд, приходить до висновку, що заявник на теперішній час дійсно фактично виконує функції опікуна, що існує тісний психологічний взаємозв`язок між онуком та бабусею, вона дійсно здатна піклуватися про онука та доглядати за ним. Також, у судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] , зазначала, що 02 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до спеціалістів Ренійського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за допомогою у пошуку свого онука [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю, група перша А. [PERSON] пояснила, що онука забрав його батько та відвіз у невідомому напрямку. Через деякий час [PERSON] повернув сина до адреси його проживання у будинку [ADDRESS] , та пояснив, що забрав дитину, оскільки посварився з [PERSON] , тобто на зло бабусі. В ході соціального інспектування даної сім`ї працівниками центру, було з`ясовано, що мати [PERSON] померла [INFO] , а його батько, після смерті дружини, не подав документи на догляд за сином з інвалідністю, через що бабуся - [PERSON] оформила догляд за [PERSON] , який потребує постійного стороннього догляду. Під час проведення перевірки [PERSON] був у алкогольному стані та відмовився підписувати висновок та медичні рекомендації. [PERSON] дані документи підписала. [PERSON] пояснила, що рідний батько сином не цікавиться, а вихованням та доглядом за [PERSON] займається [PERSON] . Свідок [PERSON] , зазначила, що вона є директором Ренійського районного центру соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями, [PERSON] уклала договір з вказаним центром, щодо надання послуг [PERSON] , бабуся доглядає за онуком, виховує його, водить до школи, організує дні народження онука, завжди присутня на святах та ранках. [PERSON] може заспокоїти онука. Слідкує за його харчуванням, оскільки [PERSON] часто буває на дієті. Крім бабусі у вихованні [PERSON] приймає участь його рідний брат [PERSON] . Що стосується батька, то [PERSON] висловлюється про нього негативно, плаче. [PERSON] доглядом за сином не цікавиться, зловживає алкогольними напоями та веде себе некоректно. Крім того, у судовому засіданні було досліджено протокол опитування особи з її згоди, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Свідок [PERSON] , [INFO] , показав, що він є рідним братом [PERSON] . Їх мати померла, а батько проживає окремо від них. Брат є інвалідом, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, самостійно себе не може обслуговувати. У зв`язку з чим їх бабуся - [PERSON] здійснює догляд за братом з часу, коли їх мати тяжко захворіла. Бабуся готує їжу, купує ліки, одяг та несе всі інші матеріальні витрати. Батько матеріально не забезпечує сина. Відповідальність за життя [PERSON] несе бабуся. У зв`язку с тим, що [PERSON] навчався за межами м. Рені, служив в лавах ВСУ, а зараз працює виїздами за межі району, він не має можливості доглядати за братом. А тому вважає за доцільним та таким, що відповідає інтересам [PERSON] , встановити брату опіку, призначив опікуном [PERSON] . Суд був позбавлений можливості допитати [PERSON] у судовому засіданні, оскільки останній постійно знаходиться за межами України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Що стосується ствердження [PERSON] стосовно того, що саме він повинен бути опікуном [PERSON] , суд зазначає наступне: Відповідно до досліджених матеріалів справи, показів заявника, свідків, [PERSON] , він з сином не проживає, не знає як про нього піклуватися, які ліки давати, не займається його розвитком, не проводить з сином достатньо часу, не відвідує Ренійський районний центр соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями, де навчається [PERSON] , та зловживає алкогольними напоями. На судових засіданнях [PERSON] не зміг чітко повідомити суду про графік життя [PERSON] , про режим його годування та приймання ліків, не зміг назвати ліки які необхідно давати його сину, не вказав на його захоплення, та не розповів про основні риси розвитку [PERSON] . Крім того, на судові засідання які відбулися 16 жовтня 2019 року, 12 листопада 2019 року, 19 листопада 2019 року, 18 грудня 2019 року [PERSON] не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце, проведення судових засіданнь, про причину своєї відсутності суду не повідомив, ніяких письмових заяв та пояснень від [PERSON] до суду не надходило. Вказане в свою чергу свідчить про неналежне виконування своїх батьківських обов`язків з богу [PERSON] щодо свого сина, який має інвалідність та потребує постійної сторонньої допомоги. А тому суд критично ставиться до ствердження [PERSON] стосовного того, що [PERSON] не може бути призначена опікуном [PERSON] , оскільки переважне право стати опікуном хворого має саме його батько. Також, суд, критично ставиться до висловлювань [PERSON] щодо його бажання та спроможності стати повноцінним опікуном для свого сина, а також до його негативного ставлення щодо виховування [PERSON] бабусею та призначення саме її опікуном, оскільки дані ствердження [PERSON] спростовуються матеріалами справи та показами свідків. На підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, проаналізував пояснення свідків та сторін по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно може виконувати усі функції опікуна [PERSON] , а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved