Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факт проживання його батька [PERSON], [INFO], який помер 18.01.2018р. однією сімєю разом з його рідним батьком [PERSON], померлим 15.10.2016р., на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.10.2016р. помер його дід з боку його батька [PERSON] На випадок своєї смерті померлий склав заповіт, яким заповів своєму сину та батьку заявника [PERSON], [INFO] квартиру №34 в житловому будинку №1 по вул..Г.України в м. Покров Дніпропетровської області. Однак, батько заявника протягом встановлено законом строку не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Окрім цього, місце реєстрації батька та діда було різним, хоча батько заявника проживав разом з дідом однією сімєю за адресою вул.. Г.України, 1/34, оскільки дід за віком та станом свого здоровя потребував сторонньої допомоги, яку батько заявника надавав останньому. 18.01.2018р. батько заявника [PERSON] помер. Після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу [PERSON] щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька. Однак постановою від 25.01.2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його батька, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом термін, що і стало підставою для звернення із відповідною заявою. Заявник в ході розгляду справи заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Разом з тим, 20.03.2019р. заявник в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Повноважний представник заінтересованої особи Територіальної громади м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області до суду не зявився, надав заяву, згідно якої при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за їхньою відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. 15.10.2016р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №788797 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру №34 в житловому будинку №1 по вул..Г.України в м. Покров Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів своєму сину [PERSON], [INFO] квартиру №34 в житловому будинку №1 по вул..Г.України в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.7). 18.01.2018р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №788790 (а.с.10). [PERSON], [INFO] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VI-КИ №438854 (а.с.11). Після смерті батька, заявник звернувся до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу [PERSON] щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька. Однак постановою від 25.01.2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його батька, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом термін Як встановлено в судовому засіданні, згідно наданих заявником пояснень, його батько проживав однією сімєю з дідом, вели спільне господарство, разом харчувалися та сплачували комунальні послуги, оскільки дід за своїм віком та станом здоровя не міг про себе піклуватись. Батько турбувався про діда до дня його смерті. Факт проживання батька заявника з дідом однією сімєю знайшов своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] надала суду показання, що вона підтверджує той факт, що [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] однією сімєю з 2008 року по час смерті батька. Стверджує, що [PERSON] доглядав за своїм батьком та піклувався про нього. Проживали вони в [INFO]. Свідок [PERSON]\~в судовому\~засіданні надала\~показання,\~згідно яких\~[PERSON]\~проживав разом\~зі своїм\~батьком [PERSON]\~однією сімєю\~по вул.\~Г.України,1/34\~в м.\~Покров Дніпропетровської\~області.\~Вони вели\~спільне господарство, разом харчувалися та сплачували комунальні послуги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, згідно яких [PERSON] жив разом зі своєю жінкою за адресою вул. Г.України,1/34 в м. Покров. Коли жінка померла, до нього переїхав син [PERSON], який жив за вказаною адресою до дня смерті [PERSON] Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~п.\~23\~постанови Пленуму\~ВСУ №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~суд практику\~у справах\~про спадкування»\~-\~якщо постійне\~проживання особи\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини не\~підтверджено відповідними\~документа у\~зв'язку\~із чим\~нотаріус відмовив\~особі в\~оформленні спадщини,\~спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавав. Дослідивши матеріали справи,\~заслухавши пояснення\~свідків,\~у суду не виникає сумнівів відносно того, що [PERSON] дійсно на момент смерті [PERSON] проживали однією сімєю, а отже заява [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved