Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки Серії ЛТ-І [NUMBER], виданої 03 серпня 1977 року; трудової книжки [NUMBER], виданої 17 серпня 1979 року; трудової книжки [NUMBER], виданої 1981 року, на ім'я «[PERSON]». Свої вимоги обґрунтовує тим, що на початку грудня місяця 2016 року він звернувся до Управління пенсійного фонду у Біляївському районі із заявою з приводу призначення йому трудової пенсії за віком. На підтвердження трудового стажу, який дає йому право на пенсію за віком, ним до Управління було надано три трудові книжки, в яких зазначено весь період його трудової діяльності з 1977 року по 2004 рік та інші необхідні для цього документи. Після огляду документів інспектором Управління пенсійного фонду, йому в усній формі було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з тим, що у трудових книжках його ім'я зазначено як «[PERSON]», а у паспорті громадянина України його ім'я вказано як «[PERSON]», тобто існують розбіжності у його імені. Також йому було роз'яснено, що він має право звернутися до Біляївського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим він і звернувся з даною заявою. У судове засідання заявник не з'явився, але на адресу суду від його представника [PERSON] надійшла заява в якій він наполягає на задоволені заявлених вимог та просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про слухання справи, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав: Дійсно, відповідно до ст.ст.3,12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», заявник право на пенсію за віком, оскільки досяг пенсійного віку та має достатній стаж роботи. Згідно п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Судом встановлено, що 03 серпня 1977 року на ім'я «[PERSON]» було видано трудову книжку Серії ЛТ-І [NUMBER], в якій зазначено період трудової діяльності з 1977 року по 1979 рік. Разом з цим, 17 серпня 1979 року на ім'я «[PERSON]» було видано трудову книжку [NUMBER], в якій вказана трудова діяльність в період з 1979 року по 1992 рік. Крім того у 1981 році на ім'я «[PERSON]» було видано трудову книжку [NUMBER], в якій зазначено період трудової діяльності з 1980 року по 2004 рік. За копії паспорту заявника Серії [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 18.12.1996 року, вбачається, що ім'я заявника на українській мові зазначено як «[PERSON]». Таким чином, судом встановлена наявність неточності у написанні імені заявника в трудових книжках, замість вірного «[PERSON]», невірно написане «[PERSON]», та факт належності правовстановлюючого документу особі, оскільки як вбачається з копій трудових книжок, в яких його прізвище і по батькові співпадають з його прізвищем та по батькові, зазначеними у його паспорті. До того ж, рік його народження, що зазначений у трудових книжках, збігається з роком народження вказаним у його паспорті. Водночас факт належності також підтверджено копією особової картки №8-6, в якій місце його роботи та професія співпадає з місцем роботи та професією, що зазначені у трудових книжках та копією довідки від 14.12.2016 року ТОВ Агрофірми «Августівка». Пунктом 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документу безсумнівно заявнику, оскільки, прикра помилка на даний час перешкоджає йому в реалізації свого права на пенсію за віком згідно чинного законодавства України.

Outcome: approved