Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] та накопичення у банківській установі. При оформленні спадщини у документах було виявлено розбіжності у написанні їх прізвищ та прізвища батька, що є для них перешкодою в отриманні спадщину, тому просять суд встановити факт родинних відносин, що померлий [PERSON] є їхнім батьком. Заявники [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Гунченко О.М. , звернулася до суду з заявою, про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечень щодо вимог [PERSON] та [PERSON] не мають. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 12 - копія свідоцтва про смерть). Метою встановлення факту родинних відносин - є отримання права на спадщину після померлого [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження заявників (а.с. 9,10), у графі батьки, батьком на російській мові зазначений « [PERSON] », матір`ю зазанчена « [PERSON] », відповідно і прізвища заявників зазначено на російській мові також « [PERSON] ». Згідно паспорту заявника [PERSON] , його прізвище на українській мові вказане як « [PERSON] » (а.с. 4) Після реєстрації шлюбу заявник [PERSON] , змінила своє дівоче прізвище з[PERSON] на « [PERSON] » (а.с. 11 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Так у всіх документах померлого [PERSON] , складених на російській мові, прізвище останнього вказане як [PERSON], зокрема у обліково - послужній картці, військовому квитку, водійському посвідченні, паспорті громадянина Російської Федерації. Також на другій сторінці паспорта громадянина України, його прізвище на російський мові вказане як [PERSON] (а.с. 13, 14, 15, 16, 17). У документах померлого [PERSON] , складених українською мовою, його прізвище вказане як « [PERSON] », зокрема на першій сторінці його паспорту громадянина України та у пенсійному посвідченні (а.с. 15,17). Тому, дійсно судом встановлена розбіжність у написанні прізвищ заявників та померлого, яка була допущена в наслідку перекладу з російської мови на українську мову, адже у всіх цих вищевказаних доказах просліджується співпадіння імені та по батькові померлого [PERSON] . Також судом враховане те, що у обліково - послужній картці померлого, у графі сімейний стан, вказані: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , 1967 року народження, син [PERSON] , 1971 року народження. Вищезазначені обставини в достатній мірі підтверджують факт, що померлий [PERSON] є батьком заявників [PERSON] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Цей факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявникам для оформлення спадщини. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявники у інший спосіб не можуть довести факт родинних відносин, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення факту судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони. На підставі викладеного та

Outcome: approved