Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що за життя, а саме [INFO] його мама [PERSON] залишила заповіт, яким належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку та надвірних споруд, що примикають до вказаного будинку, і все її особисте майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла йому, [PERSON] . Через значене погіршення стану здоров`я мами десь із 2016 року і аж до дня її смерті він з нею постійно проживав та здійснював догляд. [INFO] його мама [PERSON] померла. Враховуючи, що на час відкриття спадщини він фактично проживав із останньою, тому вважається таким, що прийняв спадщину за нею. 16 жовтня 2019 року як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, завідувач Перечинською державною нотаріальною конторою його повідомила, що відповідно до ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України спадщину він не прийняв, та рекомендувала звернутися в суд із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а відсутність реєстрації створює йому перешкоди у реалізації належних йому спадкових прав, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заявлені ним вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім цього, у ході розгляду справи заявник повідомив, що їх (його та його рідної сестри [PERSON] ) батько помер давніше. Десь у 2016 році здоров`я мами почало погіршуватися, тому він останні два роки її життя, а саме протягом 2017-2018 років, постійно з нею проживав у с. Туриця Перечинського району та здійснював догляд. Інколи йому допомагав його син, онук спадкодавця. Представник Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області як заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вимоги [PERSON] задовольнити. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, проти\~ задоволення\~ вимог [PERSON] у повному обсязі не заперечила. Також у ході розгляду справи підтвердила, що заявник є її братом та він дійсно постійно проживав разом із мамою у 2017-2018 роках, однак через відсутність реєстрації у нього існують перешкоди у оформленні належних йому спадкових прав. У свою чергу, вона із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталася. У ході розгляду справи свідок [PERSON] показала, що десь протягом останніх півтора року перед смертю [PERSON] її син переїхав проживати до неї. Він порався по господарству, купляв все необхідне, доглядав за мамою. Жили тільки удвох. Час від часу вона навідувалася до них, так як жила по сусідстві із матір`ю заявника. Допитаний у ході розгляду справи свідок [PERSON] показала, що протягом останніх років [PERSON] хворіла, її боліли ноги, тому вона не могла ходити. За цей час (це близько року, можливо й більше) і аж до дня смерті із нею у с. Туриця Перечинського району постійно проживав її син [PERSON] . Він виводив її у двір, доглядав за нею, ходив у магазин за продуктами, порався по господарству. Переїхав жити у м. Перечин вже після смерті мами. У ході розгляду справи свідок [PERSON] показала, що після того, як [PERSON] захворіла, її син [PERSON] постійно з нею проживав. Він доглядав за мамою, допомагав поратися по господарству (мали курей та собаку, корови вже не було) та ходив на роботу. Так тривало десь рік-півтора, аж до моменту смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мама [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 13 липня 2018 року (а. с. 5-11, 13). Також встановлено, що [PERSON] на випадок смерті належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку та надвірних споруд, які примикають до цього житлового будинку, і все своє особисте майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] , жителю м. Перечин Закарпатської області, про що свідчить заповіт від 22 лютого 1999 року, посвідчений секретарем Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 17 (а. с. 14, 49). Крім цього встановлено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60721235 від 26 червня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] не заводилася (а. с. 47-48). Як вбачається з довідки Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, [PERSON] була зареєстрована у будинку [ADDRESS] , на день її смерті будь-які інші зареєстровані особи у цьому будинку були відсутні (а. с. 43). Разом з цим, відсутність реєстрації місця проживання заявника за останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] створює йому перешкоди у реалізації належного права на розпорядження спадковим майном (а. с. 15), тому з метою усунення таких просить встановити факт, що має юридичне значення. Так, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону Верховний Суд у справі №404/2163/16-ц не взяв до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. За таких обставин, вказаний висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує до даних правовідносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає підставною заяву [PERSON] та доведеним факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Отже,

Outcome: approved