Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

заявник звернувся до суду з означеною заявою. В обґрунтування заяви зазначає, що 20 квітня 2001 року на підставі рішення 18 сесії XXIII скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів № 3 від 13 лютого 2001 року чоловікові заявника - [PERSON], передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,950 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 036069, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15444. 15 березня 2017 року [PERSON] помер. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. За життя спадкодавець заповіт не склав. Спадкоємцями за законом на спадкове майно є заявник, як дружина спадкодавця. В установлений законом строк заявник звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], після чого заведена спадкова справа № 365/2017. 22 грудня 2017 року заявник звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,950 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, належну [PERSON], але нотаріусом було відмовлено у видачі спадщини на земельну ділянку, так як у наданих документах - свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на спадкову земельну ділянку серія І-ДП № 036069, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15444, в якому власником зазначений [PERSON], наявні розбіжності в прізвищі спадкодавця та власника. В зв'язку з тим, що у вказаному правовстановлюючому документі, а саме державному акті на право приватної власності на землю зроблена помилка, а саме: замість «Шепітак» вказано «Шепитак», заявник вважає за необхідне звернутися до суду та визнати факт належності вказаного вище правовстановлюючого документу [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання представник заявника не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Від заінтересованих осіб надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність, не заперечили проти задоволення заяви. В судовому засіданні 19 березня 2018 року витребувано спадкові справу після смерті [PERSON], докази отримані судом 02 квітня 2018 року. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на такі обставини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення 18 сесії XXIII скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів № 3 від 13 лютого 2001 року [PERSON], який мешкає в с. Королівка передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,950 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 20 квітня 2001 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 036069, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15444 /а.с.11/. 15 березня 2017 року помер [PERSON] /а.с.11/, який на момент смерті проживав за адресою: [INFO] разом з дружиною [PERSON] /а.с.40, зворот/. 22 грудня 2017 року заявник звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.36/. Листом нотаріуса від 22 грудня 2017 року № 2901/02-14 заявнику відмовлено у видачі спадщини на земельну ділянку, так як у наданих документах - свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на спадкову земельну ділянку серія І-ДП № 036069, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15444, в якому власником зазначений [PERSON], наявні розбіжності в прізвищі спадкодавця та власника. Вирішуючи позов суд виходить з наступних норм законодавства. Відповідно до чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю дійсно виданий [PERSON] підтверджується тим, що решта анкетних даних [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю, а саме: імя, по батькові, місце проживання, співпадають з анкетними даними [PERSON], вказаними у свідоцтві про смерть. Таким чином вбачається наявність розбіжностей у прізвищі особи, щодо якої видано Державний акт та свідоцтвом про смерть, а саме замість вірного прізвища «Шепітак» у правовстановлюючому документі вказано «Шепитак», що не відповідає дійсному прізвищу особи, яка набула право власності. Означена невідповідність перешкоджає заявнику в реалізації її права власності, не може бути усунена іншим чином, ніж шляхом встановлення факту, право заявника не визнається заінтересованою особою, яка не має правових підстав для усунення розбіжностей в силу вимог законодавства та усунення яких необхідне для належної реалізації права власності. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved