Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки с.Косичі Брянської області, померлої [INFO] року у Київському районі міста Донецьку Донецької області в Україні внаслідок атеросклеротичної хвороби серця. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: довідкою про причину смерті №2587 від 27 серпня 2016 року, виданою КЗ «Бюро судово-медичної експертизи», а також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на окупованій території. При зверненні заявника до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON] вимушений звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення його особистих та майнових прав. [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Ворошиловським РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області 03 червня 2010 року, [PERSON] народився [INFO] року у ст.Тімошевська Краснодарського краю в Росії. Із довідки №1411038773 від 30 вересня 2016 року про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи вбачається, що останній проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 19 листопада 2001 року, [PERSON] народилася [INFO] року в с.Косичі Брянської області. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт ВСС№539781 від 16 червня 2005 року, засвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою Є.С. та зареєстрований в реєстрі за №1981 (відомості відображено у витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі №462160 від 16.06.2005 року). На випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження, аби усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, та усе те, що буде належати на день смерті, залишилося [PERSON], [INFO]. Із наданих суду документів вбачається, що [PERSON], [INFO], громадянка України, померла [INFO] року у Київському районі міста Донецьку Донецької області в Україні внаслідок атеросклеротичної хвороби серця, про що КЗ «Бюро судово-медичної експертизи» було видано довідку про причину смерті №2587 від 27 серпня 2016 року. Вказані обставини підтверджуються, в тому числі, свідоцтвом про смерть [NUMBER], зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом останнього за вих.593/15.2-06-116 від 21.09.2016 року було відмовлено у реєстрації смерті за пред'явленими документами та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав заявника, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved