Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Заявник у справі звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення посилаючись не те, що [INFO] [PERSON], який займав посаду охоронника відділу охорони ПАТ «Агрохолдинг Авангард», помер. [PERSON], яка являється його дружиною звернулася до органів державної реєстрації актів цивільного стану які діють на тимчасово окупованій території Луганської області для отримання свідоцтва про смерть чоловіка. За даним зверненням було видано свідоцтво про смерть органами ЛНР, яке є неприйнятним та не може бути використано в Україні. Підтвердження факту смерті надає можливість реалізації заявником права на спадкування прав та обов'язків померлої особи. В судовому засіданні заявник підтримала заяву з викладених вище підстав та просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з»явилась. Суд, заслухавши пояснення заявника, думку пояснення свідка з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно лікарського свідоцтва про смерть №112, [PERSON], помер [INFO] на території Луганської області. Судом встановлено, що у зв'язку з тим, що документи, які підтверджують факт смерті, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у заявника немає можливості отримати свідоцтво про смерть. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану, підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі наведеного, ст. ст. 3.10,11,15,88,209-218,256-259, 294 ЦПК України, суд,

Outcome: approved