Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності договору купівлі-продажу від 13.01.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Біляївського району, Одеської області, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона у 1972-1973 роках уклала шлюб з [PERSON] , з яким далі розірвала шлюб та потім купила квартиру в [ADDRESS] . Далі 26.12.1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та 29.08.1994 року шлюб між ними було розірване, але прізвище в паспорті з « [PERSON] » не змінила, тому правовстановлюючий документ було на прізвище « [PERSON] ». У 2000 році вийшла заміж за громадянина [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». У зв`язку із вище викладеним заявник звернулася до суду з вказаною заявою. До судового засідання заявниця та її представник не з`явились, але від представника до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.24). Представник Маяківської об`єднаної територіальної громади, Біляївського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, та не заперечував проти заяви (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 13.01.1995 року заявниці було видано договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Фещенко І.А., зареєстрований в реєстрі за №1-128, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Згідно вказаного договору купівлі-продажу заявниці належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до ПП «Офіс БТІ» для виготовлення технічного паспорту на квартиру, однак листом №23/1 від 01.03.2021 року заявниці було відмовлено у виготовленні технічного паспорту, у зв`язку з тим, що власником вказаної квартири, згідно договору купівлі-продажу, зазначено [PERSON] та не був наданий відповідний документ про зміну прізвища (а.с.7). У своїй заяві заявниця посилається на те, що нею було укладено шлюб з [PERSON] , який було розірвано. З цього приводу заявницею [PERSON] було здійснено запит до Захарівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану щодо надання виписки з актового запису про укладення шлюбу з [PERSON] або витяг з актового запису про реєстрацію шлюбу (а.с. 10). Однак відповіді отримано не було. Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 1987 року заявниця зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області №266/03-60 від 31.10.2005 року, у якій зазначено, що 26.12.1987 року у Маяківській сільській раді було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища « [PERSON] » (а.с.12). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , 29.08.1994 року було розірвано (а.с. 13). 26.07.2000 року заявниця уклала шлюб з громадянином [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2005 року (а.с.14). Відповідно до виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №1893 від 23.10.2020 року, зазначено, що згідно запису в погосподарській книзі №22/1886 зареєстрована квартира [ADDRESS] , головою домогосподарства якої є громадянка [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Фещенко І.А. 13.01.1995 року (а.с.15). За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved