Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона 17 вересня 2015 року о 13 годині 06 хвилин у пологовому відділенні Луганської обласної лікарні, яке знаходиться у м. Луганськ, народила доньку. У шлюбі вона не перебуває. Місцем її проживання є м. Тернівка Дніпропетровської області. Вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для проведення реєстрації народженої дитини на території України, однак їй було відмовлено, оскільки надані нею документи на підтвердження народження дитини не відповідають чинному законодавству України. У звязку з чим просить встановити факт народження нею дівчинки 17 вересня 2015 року в м. Луганськ, Україна. Заявник надала до суду письмову заяву, згідно якої заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, а також розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та рішення по справі просила прийняти на розсуд суду. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. \~\~\~\~Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. \~\~\~\~Частиною 1\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. \~\~\~\~Згідно ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. \~\~\~\~Частиною 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України\~Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна\~\~реєстрація\~\~народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що \~[PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.11). [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорту (а.с.8). Республіканською клінічною лікарнею Луганської народної республіки 17 вересня 2015 року видано медичне свідоцтво про народження № 523, в якому лікар підтверджує, що у [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], в ЛРПЦ пологового відділення 17 вересня 2015 року народилася дівчинка (а.с.10). Частиною 1\~ст. 59 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому суд не бере до уваги як доказ вище зазначене медичне свідоцтво про народження. Свідок [PERSON] надав суду письмову заяву в якій зазначає, що заявник є його донькою. Свого часу вона зустрічалася з хлопцем Володимиром в м. Ровеньки Луганської області. Там вони разом винаймали пів будинку, де прожили 1,5 року. Донька завагітніла та народила дівчинку, яку назвала Анною. Володимир відмовився від дитини та Дар`ї. Він з дружиною хотіли забрати доньку з онукою додому, але без свідоцтва про народження дитини її вивезти з відти не можливо. Свідок [PERSON] надала суду письмову заяву в якій зазначає, що заявник є її подругою, знайомі вони більше 10 років. В серпні 2015 року вона їздила до [PERSON] в м. Ровеньки Луганської області, [PERSON] була вагітна та повідомила, що в середині вересня повинна народити дівчинку і запропонувала бути хрещеною мамою. Вона погодилася. 17 вересня 2015 року [PERSON] подзвонила та повідомила, що народила дівчинку, почуває себе нормально. В жовтні 2015 року вона їздила провідати подругу, бачила новонароджену дівчинку, що спала в дитячому ліжку, [PERSON] її назвала Анею. Батько дитини не погодився зареєструвати дитину на визнати батьківство. Похрестити дитину не можуть, бо немає свідоцтва про її народження, приїхати до батьків [PERSON] з донькою теж не може, бо немає свідоцтва про народження дитини. Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт народження дитини громадянкою [PERSON], про який просить заявник, та вважає доведеним факт народження у заявника 17 вересня 2015 року у м. Луганськ дитини жіночої статі. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved