Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявник у липні 2017 р. звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що його рідний брат [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні у Київській міській психіатричній лікарні, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у зв'язку з стійким психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не завжди впізнає близьких людей, позбавлений можливості самостійно пересуватись та здійсювати догляд за собою, потребує опіки. Суд, в порядку ч. 4 ст. 36 ЦПК України (в редакції чинній станом до 15.12.2018 р.) залучив в якості третьої особи у справі [PERSON] (ас. 17). Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним, просила закрити провадження по справі, оскільки є спір щодо майна належного [PERSON], а тому вимоги про визнання особи недієздатним мають розглядатись в порядку позовного провадження. Представник зацікавленої особи: Орган опіки та піклування Святошинської РДА м. Києва в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої (ас. 43). Суд, заслухваши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в медичних виписках [PERSON] зазначено, що психічний стан останнього змінився в 2014 р., різко знизилась пам'ять, перестав себе обслуговувати, в період з 01.12.2016 р. по 28.12.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні з відмороженням всіх пальців кистів та стоп (ас. 6-8). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №100 від 15.02.2018 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинного недоумства, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (ас. 36-37). Як вбачається з вказаного вище Висновку, підекспертний [PERSON] у період з 04.01.2017 по 10.04.2017 р. стаціонарно лікувався в КМПНЛ № 3, де в нього було діагностовано «Судинну деменцію. ІХС. Кардеосклероз склеротичний, Генералізований атеросклероз». Також, лікарем судово-психіатричним експертом [PERSON] у вказаному висновку зазанчено, що підекспертний висловив згоду з намірами його брата встановити над ним свою опіку. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Враховуючи норми ст. 293 ЦПК України, суд не вбачає підстав для закриття провадження по справі з підстав необхідності розгляду вимог про визнання особи недієздатним в порядку позовного провадження, про що зазначає представник зацікавленої особи [PERSON], оскільки в судовому засіданні не було встановлено спір про право чи інші підстави, які б слугували для закриття провадження по справі. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] недієздатним.

Outcome: approved