Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона народилася [INFO] у відділенні № 3 радгоспу «Червоний Перекоп» (с. З.Рубанівка Каховського району Херсонської області). Після реєстрації шлюбу 21.12.1968 року з [PERSON] , вона почала проживати у його квартирі у м. Каховка Херсонсько обасті. Паспорт зразка 1974 року вона втратила. У 2012 році вона отримала у Каховському РВ УМВС України в Херсонській області тимчасове посвідчення на ім`я [PERSON] . У грудні 2014 року заявник звернулася до Кахвського РС УДМС України із заявою про видачу паспорта, проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Просила заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01.10.2019 року Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області було залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила встановити їй факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, в подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представик заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року ) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст.1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України, проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних травах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, а6о мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у відділенні № 3 радгоспу «Червоний Перекоп» (с. З.Рубанівка Каховського району Херсонської області), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.01.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області (а.с. 7). 21.12.1968 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізивще чоловіка « [PERSON] » (а.с. 9). Після укладення шлюбу заявник проживала у квартирі чоловіка у м. Каховка Херсонської області. Паспорт зразка 1974 року вона втратила. У 2012 році [PERSON] отримала у Каховському РВ УМВС України в Херсонській області тимчасове посвідчення на ім`я [PERSON] (а.с. 8). У грудні 2014 року заявник звернулася до Кахвського РС УДМС України із заявою про видачу паспорта, проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с. 5). Заявник працювала на різних підприємствах, зловживала спиртними напоями та врешті самовільно залишила місце роботи, про що 20.12.1993 року було зроблено відповідний запис у її трудовій книжці (а.с. 10-12). Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт того, що [PERSON] , постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року включно.

Outcome: approved