Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Заявник, звернувшись суду із цією заявою просив продовжити примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], інваліда другої групи, мешканця [INFO], до психіатричного закладу Комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №3», розташованої по вл. Больнічна, 13 с. Заводівка, Березівського району Одеської області. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на хворобу [PERSON] з дитинства, на помірну розумову відсталість, з емоційно-вольовими порушеннями та соціальною дезатаптацією. Галлюцинаторно параноїчний синдром. На неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Висновком комісії лікарів від 08 лютого 2018 р. хворому рекомендовано продовжити лікування в КУ ООПЛ №3. У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав на підставах викладених у заяві, просив задовольнити. Прокурор доводи викладені у заві підтримав повністю, також просив заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні пояснень надати не зміг у звязку зі станом свого здоровя. Зацікавленаособа [PERSON] повідомлялась належним чином, але до суду не зявилась, подала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності посилаючись на стан здоровя, доводи заявника підтримала повністю, просила задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, на підставі наданих доказів і доведення передсудом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. -Так у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє на помірну розумову відсталість, з емоційно-вольовими порушеннями та соціальною дезатаптацією. Галлюцинаторно параноїчний синдром. На неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Також, у судовому засіданні було встановлено, що хворий на лікуванні в ООПЛ №3 перебуває з 2008 р., рішення було прийнято лікарем психіатром на підставі ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2008 р., справа №2-о-1/2008 р. [PERSON] розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, тому був визнаний недієздатним. Над ним була встановлена опіка з боку матері [PERSON], [INFO], а 30 серпня 2017 р. рішенням Березівського районного суду Одеської області Одеської області, справа №494/789/17 р. було вирішено госпіталізувати [PERSON] до КУ ООПЛ №3 примусово. Висновком комісії лікарів психіатрів ООПЛ №3 від 08 лютого 2018 р. визначено, що хворому в наслідок хронічного психіатричного захворювання, агресивної поведінки, неспроможності себе самостійно обслуговувати, не здатності задовольняти свої життєві потреби, на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, представляє небезпеку для себе та для оточуючих, у звязку з чим необхідно продовжити примусову госпіталізацію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що був у складі комісії лікарів, яка визначила за необхідне продовжити примусову госпіталізацію хворому. [PERSON], він страждає з дитинства, на помірну розумову відсталість, з емоційно-вольовими порушеннями та соціальною дезатаптацією. Галлюцинаторно параноїчний синдром. На неспроможність ним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Потребує постійного догляду так як не здатний себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні. Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу»психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає психічною хворобою може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при умові, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у громадянина тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як було вищенаведено хворий відповідає усім критеріям визначеним у ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Так, хворий страждає з дитинства, на помірну розумову відсталість, з емоційно-вольовими порушеннями та соціальною дезатаптацією. Галлюцинаторно параноїчний синдром. Неспроможність ним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Потребує постійного догляду так як не здатний себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні Відповідно дост.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи у психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. За таких обставин перебування хворого у лікарні у примусовому порядку на строк, що не перевищує 6-ть місяців. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За таких обставин заява КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусової госпіталізації олканова В.Г. підлягає задоволенню.

Outcome: approved