Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті 04 січня 2016 року [PERSON] в селі Тавричеське Тельманівського району Донецької області, який був чоловіком заявниці, посилаючись на те, що вказаний факт було засвідчено на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 6 від 05 січня 2016 року виданого Тельманівським центром первинної медико-санітарної допомоги однак у звязку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції та перебування місця смерті [PERSON] та місця реєстрації такої смерті на тимчасово непідконтрольній Україні території, то вказані обставини свідчать про недійсність зазначеного лікарського свідоцтва про його смерть. У теперішній час заявниця є внутрішньо переміщеною особою, мешкаючи в [ADDRESS]. Оскільки отримати дублікат лікарського свідоцтва на непідконтрольній Україні території із дійсними печатками для заявника є неможливим, то при наявності відмови органу реєстрації актів цивільного стану та для проведення державної реєстрації факту смерті [PERSON] вона змушена звернутись до суду з вимогою задовольнити подану нею заяву. У судове засідання заявник не зявилась, надавши суду заяву з проханням повністю задовольнити заявлені нею вимоги та розглянути справу в її відсутність. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір без участі представника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В матеріалах справи мається офіційна відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану в проведенні реєстрації факту смерті [PERSON] 04 січня 2016 року (а. с. 6). На підставі копії лікарського свідоцтва про смерть № 6 від 05 січня 2016 року, виданого Тельманівським центром первинної медико-санітарної допомоги, вбачається, що [PERSON] помер 04 січня 2016 року у віці 66 років в селі Тавричеське Тельманівського району Донецької області, що також підтверджується лікарською довідкою від 05 січня 2016 року про причину його смерті внаслідок ракової інтоксикації, меланоми шкіри спини, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 3,4). Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, село Тавричеське Тельманівського району Донецької області входить до вказаного переліку. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи, що фактично отримати документи на території Тельманівського району Донецької області щодо смерті [PERSON] заявник не має можливості з обєктивних причин, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, а смерть [PERSON] та реєстрація такої смерті відбулись на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, то єдиним способом захисту прав заявника є судове рішення про встановлення факту смерті особи у певний час. Оскільки згідно наданих заявником копій документів, що встановлюють особу заявника, родинний звязок із померлим, факт видачі лікарського свідоцтва про смерть 04 січня 2016 року [PERSON] у порушення діючого законодавства України, та враховуючи, що вивченими доказами було підтверджено факт смерті останнього, то суд вважає доведеним, що [PERSON] помер 04 січня 2016 року в селі Тавричеське Тельманівського району Донецької області внаслідок ракової інтоксикації, меланоми шкіри спини, тому заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню для подальшої реєстрації смерті особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved