Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Сімферополь, який помер [INFO] у с. Глибокий Яр, Бахчисарайського району, Автономної Республіки Крим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.11.1993 року по 04.04.2007 року, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Шлюб був розірваний. [INFO] [PERSON] загинув у дорожньо-транспортній пригоді, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Однак, вказане свідоцтво про смерть на території України юридичної сили немає на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Встановлення факту смерті колишнього чоловіка заявника [PERSON] в певний час необхідно заявнику для оформлення свідоцтва про смерть у органах реєстрації актів цивільного стану України та для подальшого звернення до Управління праці та соціального захисту населення з метою оформлення державної допомоги для дитини [PERSON] у зв'язку з втратою годувальника. На підставі викладеного просила заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила справу розглядати без її участі. Заінтересована особа ВРАЦС Солом'янського РУЮ м. Києва в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій при розгляді справи по суті покладалась на розсуд суду, та просила справу розглядати без участі її представника. Суд, врахувавши заяву заявника [PERSON], заінтересованої особи ВРАЦС Солом'янського РУЮ м. Києва, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.11.1993 року Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів про народження м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 04.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. [INFO] [PERSON], колишній чоловік заявника, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2015 року, виданим Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Запис акту про смерть №782. Однак, вказане свідоцтво про смерть на території України юридичної сили не має на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з чим заявник просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Сімферополь, який помер [INFO] у с. Глибокий Яр, Бахчисарайського району, Автономної Республіки Крим, на що слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ч. 1, 3 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті колишнього чоловіка заявника [PERSON] в певний час необхідно заявнику для оформлення свідоцтва про смерть у органах реєстрації актів цивільного стану України та для подальшого звернення до Управління праці та соціального захисту населення з метою оформлення державної допомоги для дитини [PERSON] у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, тобто в даному випадку свідоцтва про смерть [PERSON] Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявник довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх вимог. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved