Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] , посвідчення № [NUMBER] про присвоєння почесного звання «Заслужений артист України», видане [PERSON] на підставі Указу Президента України № 500/2012 від 24 серпня 2012 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона з 18 квітня 1989 року по теперішній час працюю в Обласному комунальному підприємстві культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» на посаді солістки-вокалістки, провідний майстер сцени. Указом Президента України № 500/2012 від 24 серпня 2012 року заявнику було присвоєно почесне звання «Заслужений артист України». На підставі Указу Президента та відповідно до наказу № 68-к, що був виданий на Підприємстві 31.08.2012 року, [PERSON] отримувала доплату за почесне звання у розмірі 20% посадового окладу. 15 серпня 2020 року заявниця досягла пенсійного віку та звернулась через особистий онлайн-кабінет до Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії. Надала повний пакет документів, в тому числі вищезазначене посвідчення, оскільки Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» передбачено встановлення надбавки до пенсії особам, відзначеним почесним званням за особливі заслуги перед Україною. Проте, у встановленні такої надбавки їй було відмовлено, оскільки у посвідченні № [NUMBER] про присвоєння почесного звання була допущена помилка: прізвище у давальному відмінку було написано « [PERSON] », що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 07 травня 1999 року, де прізвища зазначене, як « [PERSON] ». За таких обставин, заявниця звернулась до суду та просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: посвідчення № [NUMBER] про присвоєння почесного звання «Заслужений артист України», видане [PERSON] на підставі Указу Президента України № 500/2012 від 24 серпня 2012 року. У судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки судові не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з 18 квітня 1989 року по теперішній час працюю в Обласному комунальному підприємстві культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» на посаді солістки-вокалістки, провідний майстер сцени, що підтверджено копією трудової книжки, та довідкою з ОКПК «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» (а.с.8-11, 14). Указом Президента України № 500/2012 від 24 серпня 2012 року заявнику було присвоєно почесне звання «Заслужений артист України» (а.с.12). На підставі Указу Президента та відповідно до наказу № 68-к, що був виданий на ОКПК «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» 31.08.2012 року, [PERSON] отримувала доплату за почесне звання у розмірі 20% посадового окладу (а.с.13). Однак у посвідченні № [NUMBER] про присвоєння почесного звання була допущена помилка: прізвище заявниці у давальному відмінку було написано « [PERSON] », що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 07 травня 1999 року, де прізвища зазначене, як « [PERSON] » (а.с. 4-6). Зазначена невідповідність перешкоджає [PERSON] скористатись у повному обсязі правом на гідне пенсійне забезпечення, оскільки відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її звернення щодо встановлення додаткової виплати, було відмовлено в перерахунку пенсії за особливі заслуги перед Україною у в`язку з неспівпадінням написання прізвища у документах, а саме у посвідченні № [NUMBER] «Заслужений артист України» (а.с.15). Факт належності заявнику посвідченні № [NUMBER] «Заслужений артист України», підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість реалізувати своє право на отримання додаткових пенсійних виплат. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved