Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог повідомили, що між заявниками 24 липня 1998 року було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу заявників у них народилися: [INFO] донька [PERSON], [INFO] донька [PERSON], [INFO] син [PERSON]. Однак сімейне життя між заявниками не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу вважають неможливим і просять його розірвати. 20 квітня 2016 року заявники склали та зареєстрували договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, яким визначили, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу будуть проживати з їх матір'ю [PERSON], а їх батько [PERSON] буде постійно брати участь у вихованні дітей та до досягнення кожним з них повноліття, надавати матеріальну допомогу для забезпечення їхнього життя, батько [PERSON] також приймає на себе зобов'язання утримувати повнолітніх дітей, якщо вони будуть продовжувати навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. У судовому засіданні заявники свої вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно свідоцтва про шлюб 24 липня 1998 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї між заявниками було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 567 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження під час шлюбу сторін у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження під час шлюбу сторін у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження під час шлюбу сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 20 квітня 2016 року заявники склали та зареєстрували договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, яким визначили, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу будуть проживати з їх матір'ю [PERSON], а їх батько [PERSON] буде постійно брати участь у вихованні дітей, піклуватися про їх здоров'я, забезпечити дітям достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко О.Л. (а.с.4-5). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави задовольнити заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжям, яке має дітей. На підставі ст.ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved