Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на 3 місці або до закінчення процесу розірвання шлюбу, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або намагатися зконтактувати з нею за допомогою будь-яких інших засобів зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, не відомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування вимог зазначає, що з 24 вересня 2010 року проживає з [PERSON] однією родиною за адресою: [ADDRESS] . Втім, під час спільного проживання останній постійно завдавав їй тілесні ушкодження, принижував при дітях та всіляко знущався, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Постійні побиття її [PERSON] стали підставою розриву їхніх відносин, однак чоловік всеодно не залишає її у спокої: весь час їй погрожує, шантажує, ходить за нею на роботу до магазину, а 18 травня 2020 року застосував щодо неї фізичну силу, вилучив мобільний телефон та втопив його у ставку неподалік від дому. Кривдник постійно погрожує, що ніколи і нікуди її не відпустить, контролює всі її приватні розмови по телефону, не допускає до великих кімнат будинку, що належить її батькам. Разом з дітьми на даний час вона змушена знаходитись у сестри [PERSON] , оскільки боїться за своє життя, здоров`я та моральний стан дітей, котрі стали свідками того, як [PERSON] 18 травня 2020 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, знову її бив. 10 травня 2020 року відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень, що зафіксовані судмедекспертом за направленням слідчого. Окрім того, відносно [PERSON] також порушено справу про адміністративне правопорушення за те, що він відмовлявся виконати вимоги співробітника поліції про виконання термінового заборонного припису строком на 24 години. На даному етапі [PERSON] застосовує все, щоб запобігти розлученню: погрози, шантаж, маніпуляції та застосування фізичної сили щодо неї. [PERSON] , застосовуючи фізичну силу, вилучив та втопив у ставку неподалік від дому її мобільний телефон марки «Redmi 8А», знаючи, що вона фіксує обставини вчинення ним неправомірних дій. В якості доказів подібної поведінки також може бути використано аудіозаписи, які надано до суду у справі №157/63/20 за її позовом про розірвання шлюбу. За її заявою від 18 травня 2020 року до поліції відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. У своїх письмових поясненнях заявниця [PERSON] також зазначає, що із-за неправомірних дій чоловіка [PERSON] неодноразово викликала поліцію по місцю проживання, останній застосовує до неї фізичне насильство, перешкоджаючи вільно пересуватися по будинку, який належить її батькам, намагається прослуховувати її розмови по телефону та контролювати поведінку. 18 травня 2020 року [PERSON] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, тричі вдарив її в обличчя у кімнаті, в якій вона знаходилася з дочкою [PERSON] , а коли вона намагалася втекти, наздогнав її на подвірку, повалив на землю та почав бити ногами, силою вилучив у неї мобільний телефон, знаючи про те, що вона може записувати вчинені ним дії, та закинув у ставок неподалік будинку, а коли їй вдалося втекти та викликати поліцію з телефону дочки, то він втік. Проте згодом [PERSON] повернувся та почав ламати двері, і вона змушена була втікати через вікно та викликати поліцію знову. Коли [PERSON] було затримано поліцейським, він вів себе неадекватно, сперечався з представниками поліції, намагався щось їм довести та відмовився виконувати терміновий заборонний припис. Неправомірні дії щодо неї [PERSON] вчиняє в присутності дітей, неодноразово в їх присутності він бив її, а 18 травня 2020 року зробив це в черговий раз. В цей день [PERSON] прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, і діти плакали та хотіли сховатися від нього, бо вже знають: якщо він випив, то, або починає сваритися, або може побити її знову. За час, поки триває процес розірвання шлюбу, діти ставали свідками практично щоденного приниження її [PERSON] , непристойних розмов, погроз, побиття, шантажу та іншого. З 18 травня 2020 року вона з дітьми тимчасово перебуває у своєї сестри [PERSON] і не збирається повертатися додому до видачі обмежувального припису. Вона не перешкоджає у спілкуванні дітей з [PERSON] , але просить надати їй тимчасову можливість проживати окремо від нього та без переслідувань, користуватись житловим будинком, який належить її батькам, не боячись того, що чоловік продовжить побиття, знущання, погрози та неадекватні розмови при дітях, наносячи їй та їм моральної та фізичної шкоди. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримала з викладених у ній підстав і просила її вимоги задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , а також його представник [PERSON] у судовому засіданні 27 травня 2020 року, заперечили проти задоволення заяви, посилаючись на те, що відсутні підстави для видачі обмежувального припису, а обмеження, які просить встановити заявниця, призведуть до порушення права [PERSON] як батька брати участь у вихованні своїх дітей, спілкуватися з ними. Окрім того, [PERSON] пояснив, що відносно заявниці порушено кримінальне провадження за нанесення йому тілесних ушкоджень, остання сама провокує його, вчиняє сварки та створює конфліктні ситуації. Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, представника заінтересованої особи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заяву про видачу обмежувального припису може бути подано, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства. У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила, зокрема, домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, на строк від одного до шести місяців. Статтею 1 зазначеного закону визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на подружжя, дітей подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальний припис є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, їх шлюб було зареєстровано 24 вересня 2010 року. Від шлюбу у них є четверо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , однак на даний час, як пояснила заявниця, вона змушена з дітьми із-за вчинення відносно неї домашнього насильства проживати у своєї сестри за адресою: [ADDRESS] . Ті обставини, що заявниця [PERSON] та малолітні діти сторін на даний час не проживають по [ADDRESS] за місцем їхнього постійного проживання, [PERSON] визнав в судовому засіданні. Встановлено також, що у провадженні Камінь-Каширського районного суду Волинської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що СВ Камінь-Каширським ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження). Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] від 19 травня 2020 року про нанесення їй [PERSON] 18 травня 2020 року по місцю проживання по [ADDRESS] на ґрунті особистих неприязних відносин тілесних ушкоджень. Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 травня 2020 року, [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила до поліції про нанесення їй чоловіком [PERSON] тілесних ушкоджень і зазначила, що очевидцем цим подій були малолітні діти. Факт звернення заявниці до поліції з приводу зазначених обставин підтверджується також рапортом старшого інспектора-чергового Митчика М ., що зареєстрований в ІТС ІПНП (журналі ЄО) Камінь-Каширського ВП за № 2136 від 19 травня 2020 року. З висновку судово-медичної експертизи № 80 від 19.05.2020-20.05.2020, що проведена в рамках кримінального провадження на підставі постанови слідчого від 19 травня 2020 року, вбачається, що під час проведення судово-медичної експертизи в [PERSON] виявлено наступні тілесні ушкодження: синці в ділянці обличчя, грудної клітки спереду, обох верхніх кінцівок, садно в ділянці грудної клітки (в проекції лівої ключиці). Дані тілесні ушкодження утворились: синець в ділянці обличчя і синець в ділянці лівої верхньої кінцівки від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх) за механізмом удар, з мінімальною кількістю двох контактуючих дій; синці в ділянці грудної клітки спереду і правої верхньої кінцівки утворились внаслідок локальної дії, за механізмом удару або тиску тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею останнього (останніх) з мінімальною кількістю п`яти контактуючих дій; садно в ділянці грудної клітки (в проекції лівої ключиці) від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею останнього за механізмом тертя, в кількості однієї контактуючої дії. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень не виключається, що вони могли утворитися в час та при обставинах, вказаних, зокрема, самою підекспертною. Судово-медичних даних, що вищезазначені ушкодження утворились при падінні з висоти власного росту немає. З показань в судовому засіданні свідка [PERSON] вбачається, що її сестра [PERSON] , точної дати вона не пам`ятає, о 02 годині ночі разом з малолітніми дітьми прийшла до неї додому переночувати, діти були перелякані, на сестрі вона бачила синці, як пояснила остання, їй наніс тілесні ушкодження чоловік [PERSON] у судовому засіданні підтвердив ті обставини, що його дружина разом з малолітніми дітьми в ніч з 18 травня 2020 року на 19 травня 2020 року не ночувала по місцю їхнього спільного проживання. Встановлено і те, що в провадженні Камінь-Каширського районного суду Волинської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. З протоколу про адміністративне правопорушення від 19 травня 2020 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 18 травня 2020 року близько 21 год. за місцем проживання по [ADDRESS] , будучи в п`яному вигляді, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , а саме, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, намагався побити, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. Також з цього ж протоколу вбачається, що свідком зазначених подій була малолітня дочка сторін - [PERSON] . Для складення протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] було затримано поліцейським, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання [NUMBER] від 19 травня 2020 року. Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, інспектором СРПП № 4 Камінь-Каширського ВП Федоровичем А.О. було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника та застосовано такі заходи припису строком на одну добу з 1 год. 30 хв. 19 травня 2020 року до 1 год. 30 хв. 20 травня 2020 року: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Як вбачається з рапорту старшого інспектора-чергового Митчика І. , зареєстрованого в ІТС ІПНП (журналі ЄО) Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області за № 1241 від 30 березня 2020 року, [PERSON] зверталася також до поліції 30 березня 2020 року о 01 год. 44 хв. з повідомленням про те, що її чоловік вчиняє відносно неї по місцю проживання по [ADDRESS] домашнє насильство, постійно ходить за нею та не дає спокою. Вищенаведені обставини свідчать про те, що між подружжям існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації з приводу подальшого спільного проживання у шлюбі, очевидцем чого стають їхні малолітні діти. Ту обставину, що між подружжям виникають конфлікти підтвердив в судовому засіданні і сам [PERSON] , пояснивши, що він також звернувся з заявою до поліції про нанесення йому тілесних ушкоджень його дружиною, і що саме остання провокує його на це. Згідно з витягом з ЄРСР від 26 травня 2020 року, до реєстру внесені відомості слідчим за ч. 1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] від 26 травня 2020 року про нанесення останньому тілесних ушкоджень близько 22 год. 18 травня 2020 року [PERSON] по місцю їхнього проживання. Наявність між сторонами зазначених конфліктів негативно відображається як на психологічному, фізичному стані заявниці, так і малолітніх дітей сторін, які, з огляду на спільне проживання сім`ї, стають вимушеними очевидцями вищезазначених подій. З урахуванням наведених обставин у сукупності, зокрема, наявності триваючого конфлікту між подружжям, розслідування факту заподіяння заявниці [PERSON] тілесних ушкоджень її чоловіком [PERSON] , фіксації вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень, на думку суду, існує високий ступінь ризику продовження [PERSON] вчинення дій фізичного та психологічного насильства, а отже наявні правові підстави для застосування до нього обмежувального припису, що є необхідним з метою забезпечення безпеки заявниці, недопущення загрози її здоров`ю, а також і не допущення психологічного травмування дітей сторін. Беручи до уваги, що між подружжям триває процес розлучення, цивільна справа знаходиться в проваджені суду і розгляд її відкладено за заявою представника [PERSON] з урахуванням строку дії карантинних заходів на території України, обмежувальний припис доцільно видати на строк три місяці, про що просить заявниця. Надаючи оцінку всім вищезазначеним обставинам та доказам, суд дійшов висновку, що належить визначити такі заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] і покласти на нього обов`язки: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання з заявницею; 2) заборонити вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Такі заходи та обов`язки не будуть надмірно обмежувати права [PERSON] на місце проживання, оскільки останній фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а відтак має право на користування і цим житлом, не будуть обмежувати права останнього на свободу пересування, перебування в місцях загального користування, впливати на його спілкування з дітьми, і є пропорційними меті застосування до нього обмежувального припису. На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, належить віднести на рахунок держави.

Outcome: partial