Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що на тимчасово окупованій території АР Крим між ними 03.09.2015 року було укладено шлюб на підставі чого 03.09.2015 року відділом реєстрації шлюбів м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим видано свідоцтво про укладення шлюбу. 21.05.2016 року у заявників на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме: у м. Сімферополь народилася дитина жіночої статі, на підставі чого 02.07.2016 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства [PERSON] Крим видано свідоцтво про народження. Оскільки на час укладення між заявниками шлюбу та народження дитини, територія АР Крим була та залишається на даний час окупованою, а тому свідоцтво про шлюб, медичне свідоцтво про народження дитини та свідоцтво про народження їх дитини є недійсним та не створює правових наслідків. У звязку з цим заявники просили встановити факт укладення шлюбу між ними 03.09.2015 року з присвоєнням прізвища після реєстрації шлюбу чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] та встановити факт народження дитини жіночої статі яка народилася 21.06.2016 року у матері [PERSON], [INFO], громадянки України, зареєстрованої за адресою: [INFO] та [PERSON], [INFO], громадянина України, зареєстрованого за адресою: [INFO]. Заявники в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені. Їх представник в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи Представник Корабельного районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Херсонській області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання сплави належним повідомлений, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п. 3,7 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», [PERSON] Крим - тимчасово окупована територія є невідємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. 03.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, на підставі чого відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції [PERSON] Крим 03.09.2015 року видано свідоцтво про укладення шлюбі. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Абдулсаттарова». З медичного свідоцтва про народження серії 35 № 010582 від 22.06.2016 року вбачається, що [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим 21.06.2016 року народила дитину жіночої статі. 02.07.2016 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Сімферополь у батьків: [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], медичне свідоцтво про народження дитини жіночої статі, яка народилася 21.06.2016 року у м. Сімферополь, свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Сімферополь у батьків: [PERSON] та [PERSON] \~\~\~\~Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. \~\~\~\~Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. \~\~\~\~Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації ними своїх прав на сімю та реалізації прав відносно їх дитини, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. \~\~\~\~При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі викладеного,

Outcome: approved