overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить звільнити [PERSON] від повноважень піклувальника над донькою [PERSON], [INFO] та призначити опікуном її - [PERSON]. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, проживає разом з нею та доводиться їй рідною тіткою. Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 13 травня 1988 року за №261 піклувальником над [PERSON] призначено [PERSON]. Однак на даний час у зв'язку з постійним поганим самопочуттям [PERSON] не може виконувати повноваження піклувальника і сама потребує постійного догляду. В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності без технічної фіксації, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, не заперечувала проти її задоволення. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно довідки №039205 від 14.01.1988 року [PERSON], [INFO], визнана інвалідом дитинства першої групи /а.с.6/. Відповідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2013 року [PERSON], [INFO], визнана недієздатною /а.с. 4/. Згідно подання Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.12.2013 року №13/16-908 вважається за доцільне призначення [PERSON], [INFO], опікуном над [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку за поданням органу опіки та піклування. Ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опіку чи піклувальника. Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання особи недієздатною встановлює над нею опіку та за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, [PERSON], [INFO], визнана недієздатною особою, суд вважає за необхідне призначити опікуном її племінницю [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим. Вимоги мотивовано тим, що заявник є матір'ю [PERSON], [INFO]. Восени 1994 року він пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся. Зазначає, що син є інвалідом дитинства із захворюванням на дитячий церебральний параліч. Вона зверталась до правоохоронних органів, але на сьогоднішній день жодних результатів пошуку немає. Оголошення сина померлим їй потрібно для отримання спадщини. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Прокурор в судовому засіданні проти оголошення [PERSON] померлим не заперечувала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER], актовий запис № 17). З свідоцтва про укладення шлюбу (серія [NUMBER]) вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Постановою Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 05.10.2011 року встановлено, що [PERSON], [INFO], до 1994 року постійно залишав місце свого мешкання за адресою: [ADDRESS], та їхав до м. Одеса. Після чого його повертали додому. Останній раз він пішов з дому у 1994 році та його місцезнаходження на даний час не встановлено. З довідки №897 від 03.04.2015 року, виданої Херсонською міською психоневрологічною поліклінікою вбачається, що [PERSON], перебував на обліку в поліклініці, але через втрату зв'язку, у 2000 році знятий з обліку. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] неодноразово покидав своє місце проживання, останній раз пішов у 1994 році у невідомому напрямку та до цього часу його місцезнаходження невідомо. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON], померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить оголосити померлим свого колишнього чоловіка- [PERSON], [INFO], який з 2004 року зник і ніяких відомостей про нього з того часу немає. Це необхідно заявниці для того, щоб [PERSON], з котрим заявник уклала шлюб 21.09.2013р., зміг оформити усиновлення доньки заявника. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги . Представник заінтересованої особи Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управлінні юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до заяви не надав. В судовому засіданні встановлено, що заявник , [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 20.04.2002року. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з заявницею. 22 травня 2004 року [PERSON] останній раз навідав заявницю та доньку, і з того часу ніяких відомостей про нього немає, постійного місця проживання він не мав, а за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS], він не проживає, про що свідчать довідки з Малобілозерської сільради від 04.07.2007р. та № 4048 від 17.12.2013року. Хортицький РВ за заявою заявниці проводив розшук [PERSON], однак заходи розшуку результатів не дали, про що свідчить постанова о/у Хортицького РВ від 05.05.2007року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом його зникнення. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2007 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. Заявниця пояснила суду, що [PERSON] після розлучення з нею ще до 2004 року регулярно навідував свою доньку [PERSON], він її дуже любив, і якщо б з ним було все в порядку, він би обов»язково виходив би з нею на зв»язок. Крім того, [PERSON] не працював, родичів в Україні у нього немає, вона намагалась розшукувати його за допомогою його земляків, які їздили до Азербайджану, але ніхто про нього з 2004 року нічого не чув. Хронічними захворюваннями [PERSON] не страждав, за місцем своєї реєстрації не проживав, мав запальний характер, до шлюбу з нею воював у Карабаху та мав поранення. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] - донька заявниці, яка підтвердила те, що з 2004 року вона свого батька [PERSON] не бачила, він не приходив і не дзвонив, родичів в м.Запоріжжі він не має, відомостей про нього у неї немає. Вислухавши пояснення заявника, свідка, та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про можливість задовольнити заяву [PERSON] та оголосити [PERSON] померлим, оскільки у відповідності до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з\~\~[PERSON] 20 березня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з [PERSON] не склалось. Подружні відносини припинені. [PERSON] на даний час відбуває покарання в Селидівській виправній колонії №82. У судове засідання заявник не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засіданні не з'явився, перебуває в виправній колонії, належним чином відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час та місце слухання справи. Оскільки від [PERSON] не надійшло до суду відзиву по позову, то суд, за клопотанням заявника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20 березня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до повідомлення № 17-242 від 18 січня 2016 року, виданої начальником Селидівської виправної колонії №82, [PERSON] відбуває покарання в Селидівській виправній колонії №82. На даний час заявник з чоловіком не спілкується, чекати його з місць позбавлення волі не бажає, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам заявника. За таких обставин у суду є всі підстави для задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що з 06.01.2014\~року його місце знаходження невідоме, оголошення в розшук результатів не дало. Заявник в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу без її участі за наявними у справі документами. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 жовтня 1982 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1\~ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON], [INFO], в місці його постійного проживання у [INFO] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до довідки від 27.10.2015 року 39/4158, виданої Дніпропетровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, оголошений розшук [PERSON], [INFO], позитивних результатів не дав. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON], [INFO] були 07.01.2014\~року, то початок його безвісної відсутності слід вважати 07.01.2014\~року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою з 01 січня 2005 року, посилаючись на те, що з 01 січня 2005\~року її місце знаходження невідоме, оголошення в розшук результатів не дало. Заявник в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу без її участі за наявними у справі документами. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД №\~902791, та свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-КИ №\~281226. Згідно ч.\~1\~ст.\~43\~Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON], [INFO], в місці її постійного проживання у [INFO] більше одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до довідки від 09\~грудня 2014\~року №\~75/5972, виданої Дніпропетровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, оголошення у розшук [PERSON], [INFO], позитивних результатів не дав. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~43\~ЦК\~України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки, останні відомості про місцезнаходження [PERSON], [INFO], не відомі, та матеріалами справи не підтверджується, суд приходить до висновку встановлення дати початку безвісної відсутності [PERSON] з дня дати звернення до Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, тобто з 12 листопада 2014\~року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить суд визнати недієздатним її чоловіка [PERSON] [INFO], який мешкає та зареєстрований за адресою: [INFO]. Встановити над [PERSON] опіку та призначити опікуном [PERSON] [INFO]. .Посилаючись на те, що з 2001 року у [PERSON] почались проявлятись ознаки психічного розладу здоров»я. Стан його здоров»я значно погіршився, з 2005 року йому встановлена інвалідність 2 групи . З 2012 р. він втратив здатність до самообслуговування, виникли проблеми з отриманням пенсії. З листопада 2013 він знаходиться на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ № 3, але стан його здоров»я не поліпшується. Через хворобу він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і через це потребує опіки. В судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі. Пояснення надала аналогічно обставинам викладеними в заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання зявився, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії ІІ ВЛ № 305688 15 серпня 1981 року заявник [PERSON] одружилась з [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] зазначила, що з 2001 року стан здоров»я її чоловіка [PERSON] значно погіршився і у нього почались прояви психічного розладу здоров»я. З того самого часу і до теперішнього часу вона за ним постійно доглядає. З довідки від 11.12.2013 року вбачається, що [PERSON] з 26.11.2013 року перебуває на лікуванні в ХОКПБ № 3 і є інвалідом 2 групи з 2005 року . Згідно з висновком акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 202 від 06.03.2014 року у [PERSON] на даний час виявлені ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі і органічного маревного ( шизофреноподібного) розладу, за своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищенаведеними доказами повністю підтверджені доводи заявника про те, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі ст. 60 ЦПК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За поданням про доцільність встановлення опіки над недієздатною особою та призначення їй опікуна, опікунська рада Адміністрації Ленінського району Харківської міської ради просить встановити опіку над недієздатним [PERSON] М,С. [INFO] [PERSON] [INFO]. Таким чином, заява знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності від 13.08.1993 року на квартиру [ADDRESS]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої [INFO] (а.с.8,10,14). 24.08.2002 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.9). В свідоцтві про право власності на житло від 13.08.1993 року зазначено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). В паспорті громадянина України прізвище, ім'я та по - батькові заявниці зазначено як «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до правил українського правопису, у давальному відмінку, ім'я заявниці утворює форму «[PERSON]», а не «[PERSON]»; по - батькові заявниці замість «[PERSON]» правильно пишеться як «[PERSON]». Викладені вище і встановлені судом обставини свідчать про те, що свідоцтво про право власності від 13.08.1993 року на квартиру [ADDRESS], дійсно належить [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що для встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачений судовий порядок, а також те, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи, то суд задовольняє вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], датою його смерті 18 жовтня 2015 року та місцем смерті КЗ «Міська лікарня №\~2» м. Єнакієво, Донецької області. Заявник в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу без її участі за наявними у справі документами. Представник зацікавленої особи в судове засідання теж не зявився, на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі їхнього представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2015 року у м. Єнакієво, Донецької області, помер чоловік заявниці - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 102 від 19.10.2015 року. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції у Донецькій та Луганських областей, заявниця разом із своєю родиною була вимушена переїхати до Дніпропетровської області, та на даний час проживає у Дніпропетровській області та перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою №\~4103/02/35 (а.с. 11). Після смерті чоловіка отримати свідоцтво про смерть українського зразка заявниці не вдалось, оскільки на даній території проходять бої та зазначена територія є окупованою. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, наданими довідками, судом встановлено, що [PERSON] помер у лікарні № 2 м. Єнакієво, Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити, факт що її мати [PERSON], постійно проживала на території України до 24.08.1991 року за адресою: м. Миколаїв вул.. Терасна буд.9А. Свою вимогу заявник обґрунтувала тим, що її батько є військовослужбовцем та з серпня 1972 року до листопаду 1973 року він разом з матерію проживали на території України, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу I-ФП №289607 видане 14.11.1973 Палацом урочистих подій м. Миколаїв та трудовою книжкою. На даний час вона має бажання отримати громадянство України, однак для цього їй необхідно встановити факт того, що її мати [PERSON] постійно проживала на території України до 24.08.1991. При цьому зазначила, що картка реєстрації особи на імя її мати [PERSON] не збереглась, згідно відповіді з Заводського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області №2/3-1168 від 17.03.2015. В судовому засіданні заявник надав заяву про розгляд справи без її присутності, викладені у заяві факти підтримав в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання зявився, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно відповіді з Заводського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області №2/3-1168 від 17.03.2015 картка реєстрації особи на гр. [PERSON] не збереглась. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ФП №289607 виданого 14.11.1973 Палацом урочистих подій м. Миколаїв [PERSON] уклав шлюб з гр.. [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно трудової книжки гр.. [PERSON] ([PERSON] дів.) працювала асистентом в аптеку №107 Миколаївської області згідно наказу №49 від 02.08.72. Згідно наказу №81 від 06.11.1973 [PERSON] звільнена з посади по власному бажанню. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] ([PERSON] дів.) [PERSON], постійно проживала на території України до 24.08.1991 року. Вимогами стаття 256 ч.1 п.1ЦПК України встановлюється, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, оцінивши в сукупності обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви так як вона є обґрунтованою . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved