Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Заявник звернулась з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] у м. Слов'янську померла [PERSON], яка була її кумою і усе життя вони підтримували дружні стосунки. Зауважила, що у зв'язку з тим, що її чоловік та чоловік [PERSON] померли, їх діти проживають окремо, вона та [PERSON] проживали разом однією сім'єю у будинку, який належав [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS]. Їй було це зручно, оскільки належний їй житловий будинок знаходиться неподалік й вона могла доглядати за ним. Вони проживали разом у будинку, що належав [PERSON], оскільки остання була хвора і потребувала постійного догляду. Вона проживала разом з [PERSON] без реєстрації з 1990 року. Зазначила, що [PERSON] запевнила її, що склала заповіт на її ім'я. Після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказала, що вона займалась похованням [PERSON], доглядала за її будинком, окрім того, вона є особою похилого віку, смерть близької людини дуже вплинула на стан її здоров'я і вона змушена була лікуватись. Тільки у теперішній час вона звернулась до приватного нотаріусу Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак, своєю постановою від 29 листопада 2013 року нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку із пропуском нею шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Тому, просить суд встановити факт її постійного проживання однією сім'єю разом з [PERSON] з 1990 року та на час відкриття спадщини. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню У судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що [INFO] у м. Слов'янську померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 14). Як вбачається з акту № 506, складеного 13 грудня 2013 року керівником комітету мікрорайону «Черевківка» м. Слов'янська, [PERSON] доглядала за сусідкою [PERSON] з 1990 року по день смерті останньої - [INFO]. Крім того, згідно наведеного акту [PERSON] постійно проживала з померлою, вела спільне господарство (а.с. 7). Вказані обставини також підтверджені поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], наданими ними у судовому засіданні, та які є сусідами заявниці [PERSON] та спадкодавця [PERSON] Після смерті [PERSON] залишалось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 27 листопада 2013 року заявниця звернулась до приватного нотаріусу Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із відповідною заявою. Однак, своєю постановою від 29 листопада 2013 року нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з пропуском останньою строку для прийняття спадщини (а.с. 10). Крім того, приватним нотаріусом [PERSON] рекомендовано заявниці звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 1264 Цивільного Кодексу України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. У відповідності до п. 23 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки.

Outcome: approved