Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] і від спільного проживання вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час проживання однією сімєю між ними припинено. За час спільного проживання та після розірвання стосунків [PERSON] неодноразово допускав застосування фізичного та психологічного насильства до неї та їх малолітнього сина, що виражалося у заподіянні їм тілесних ушкоджень, а також образ нецензурною лайкою стосовно неї. За зазначеними фактами вона неодноразово зверталася із заявами до Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області, [PERSON] судом двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї з накладенням на нього адміністративних стягнень. На даний час [PERSON] перебуває на обліку у Знамянському ВП ГУНП в Кіровоградській області як особа, що вчиняє насильство в сімї. Крім того, стосовно [PERSON] 23.10.2018 та 24.10.2018 розпочаті кримінальні провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України за фактом заподіяння заявнику та їх малолітньому сину легких тілесних ушкоджень. Посилаючись на вищевказані обставини, з метою її захисту та захисту малолітнього сина від насильства з боку [PERSON] заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно нього, яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, зазначених у заяві. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючи на викладені у заяві обставини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що видача обмежувального припису позбавить його можливості спілкуватись із сином, крім того, що протягом останнього місяця заявник перешкоджає його побаченням з дитиною. Повністю заперечив факти, викладені в заяві та підтверджені заявником в судовому засіданні, пояснивши це наклепом на нього. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник з жовтня 2016 року по жовтень 2018 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 17.10.2017 Знамянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. З пояснень заявника вбачається, що за час спільного проживання у цивільному шлюбі та після розірвання стосунків [PERSON] неодноразово допускав застосування фізичного та психологічного насильства до заявника та їх спільного малолітнього сина, що виражалося у заподіянні їм тілесних ушкоджень, а також образ нецензурною лайкою стосовно заявника. Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2018 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу за фактом вчинення 08.05.2018 психологічного насильства стосовно заявника. 08.11.2018 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт за фактом вчинення 08.10.2018 та 29.10.2018 психологічного насильства стосовно заявника, що підтверджується постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2018. Під час розгляду зазначених справ про адміністративні правопорушення [PERSON] свою вину визнав у повному обсязі. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та висновком експерта №121 від 30.10.2018 підтверджується те, що 23.10.2018 за фактом заподіяння 22.10.2018 заявнику тілесних ушкоджень Знамянським ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №12018120160001949 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Крім того, 24.10.2018 за фактом заподіяння 22.10.2018 тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON], [INFO], Знамянським ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №12018120160001961 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що також підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та висновком експерта №120 від 30.10.2018. Згідно з довідкою Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 20.11.2018 №14075/115-18 [PERSON] перебуває на обліку у зазначеному відділі поліції як особа, яка вчинила домашнє насильство в сімї. За місцем проживання [INFO] [PERSON] характеризується виключно з негативної сторони, після звільнення з місць позбавлення волі не працює, зловживає спиртними напоями, із сусідами поводить себе грубо, бє дружину, що підтверджується характеристикою, виданою 19.11.2018 головою квартального комітету №5 м.Знамянка Кіровоградської області. Згідно з копією паспорта громадянина України серії ЕВ №342088 заявник зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до\~п.п.1, 3 ч.1 ст.350-2 ЦПК України\~заява про\~видачу обмежувального\~припису може\~бути подана\~зокрема, особою,\~яка постраждала\~від домашнього\~насильства,\~або її\~представником -\~у випадках,\~визначених Законом\~України «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству»; батьками та іншими законними представниками дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких\~особи, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Згідно зі\~ст.1 Закону\~України «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до\~ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, що визначені ч.2\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частинами 3, 4 статті 26 вказаного\~Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Враховуючи положення\~ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних ціностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n.68177, «Enea v. Italy» [GC], n.55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183. Нелюдське поводження або покарання передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, рішення ЄСПЛ «Ireland v. the UK», n.167. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. При цьому вивчивши зміст обмежень, які заявниця просить застосувати до кривдника, суд вважає, що вони не можуть бути задоволені в повному обсязі, зокрема, стосовно заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до дитячого садка «Теремок» в м.Знамянка Кіровоградської області, який є місцем частого відвідування постраждалою особою. До такого висновку суд приходить враховуючи ті обставини, що дитячий садок є громадським місцем, при цьому заявницею не підтверджено належними доказами те, що її син відвідує зазначений заклад. Крім того, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд вважає, що строк у три місяці буде достатнім для тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обовязків. З огляду\~на встановлені\~судом обставини\~щодо наявності\~психологічного та\~фізичного насильства,\~що чинить\~[PERSON]\~по відношенню\~до заявника\~та її\~малолітнього сина,\~оцінюючи ризики вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення,\~суд вважає, що заявник та її малолітній син, як жертви домашнього насильства, потребують захисту від кривдника [PERSON] в порядку, передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і їх права мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, а тому приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial