Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Заявник у липні 2018 року звернувся до суду із указаною заявою, яку мотивував тим, що він народився [INFO] в м.Тростянець Сумської області. З самого народження мешкав на території України в [ADDRESS]. [PERSON] посилався на те, що він був засуджений декілька разів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, в тому числі за вироком Тростянецького районного суду Сумської області по кримінальній справі №1-35/1989 рік. Заявник звернувшись до Тростянецького районного суду з запитом отримав відповідь від 21.02.2018 року, що він як засуджений вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.1989 року за частиною 1 статті 196-1 КК України до покарання у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі у ВТК суворого режиму був направлений 19.01.1990 року для відбуття покарання до Бердичівської виправної колонії Житомирської області №70, звідки звільнився 07.12.1991 року в зв'язку з відбуттям покарання. На даний час [PERSON] намагається оформити собі громадянство України для того, щоб отримати паспорт громадянина України, але не може цього зробити у зв'язку з тим, що в нього немає офіційного підтвердження його проживання на території України на час проголошення її незалежності (24.08.1991 року) та на час прийняття Закону «Про громадянство України» (13.11.1991 року). Посилаючись на указані обставини заявник просить суд просить установити факт, що він [PERSON], [INFO], уродженець міста Тростянець Сумської області, проживав на території України на час проголошення її незалежності (24.08.1991) та на час прийняття Закону «Про громадянство» (13.11.1991) - а саме: в м.Тростянець Сумської області з [INFO] по теперішній час. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Заявник пояснив, що народився у м.Тростянці у 1965 році і проживав у межах цього міста і у свій час отримав паспорт громадянина СРСР. Оскільки неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у 1990 роках паспорт громадянина СРСР був вилучений працівниками міліції, в подальшому його йому не повернули. На час проголошення незалежності України відбував покарання у виправній колонії Житомирської області, після звільнення в подальшому також неодноразово засуджувався і відбув покарання на території України, останній раз звільнився у січні 2018 року. Звернувшись до Тростянецького районного сектора УДМС з питання оформлення паспорту громадянина України отримав лист, в якому йому було роз'яснено, що для цього йому необхідно подати рішення суду, яким установлено факт його постійного проживання на території України або станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991 року. Представник заінтересованої особи - Тростянецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.23). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Згідно з пунктом 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Заявник народився [INFO] у м.Тростянець Сумської області. Судом установлено, що [PERSON] був засуджений вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.05.1989 року за частиною 1 статті 196-1 КК України до покарання у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі у ВТК суворого режиму і направлений 19.01.1990 року для відбування покарання до Бердичівської виправної колонії Житомирської області №70 звідки звільнився 07.12.1991 року в зв'язку з відбуттям покарання (а.с.5). Отже, у період з 19.01.1990 року по 07.12.1991 року [PERSON] постійно перебував в установі виконання покарань у Житомирській області. З 09.12.1991 року по теперішній час [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі довідки №023935, виданою 07.12.1991 року установою ЯЮ 309/71 (а.с.16). Відповідно до довідки про звільнення серії ХАР №00840 [PERSON], який раніше засуджений дванадцять разів відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 31.07.2017 року по 19.01.2018 року, звідки звільнений за відбуттям строку покарання і прямує до місця проживання [ADDRESS] (а.с.6). Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. На звернення заявника з питання документування його паспортом громадянина України Тростянецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Сумській області листом №31/592 від 11.04.2018 року повідомив [PERSON], що йому необхідно звернутися до суду про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або факту проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року (а.с.7-8). З огляду на викладене, оскільки дослідженими судом письмовими доказами у сукупності підтверджується, що [PERSON] постійно перебував в Україні станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить отримання ним паспорту громадянина України, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved