Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому трудової книжки від 23.06.1975 року серії БТ-1 за №0334026, виданої 13.09.2016 року та трудової книжки від 19.07.1991 року за №5730142. Вказаний факт заявник просить встановити з метою реалізації ним права на призначення пенсії за віком. При зверненні до Новоукраїнського відділу обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заявнику повідомили, що дані зазначені в трудових книжках не ідентифікуються з паспортними даними в частині вказаного прізвища та дати народження, у зв'язку з чим управління не може врахувати йому вказані трудові книжки при призначенні пенсії, тому заявник звернувся до суду з даною заявою. 19.07.2018 року було відкрито провадження у справі окремого провадження, призначено судовий розгляд справи на 02.08.2018 року на 09:00 годину. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала, просить задовольнити. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Заявник згідно даних паспорта [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до листа Новоукраїнського відділу обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 1893/02/10 від 13.07.2018 року, в ході проведення перевірки змісту та належного оформлення наданих документів було встановлено, що дані зазначені в трудовій книжці від 23.06.1975 року серії БТ-1 за №0334026, та трудовій книжці від 19.07.1991 року за №5730142 не ідентифікуються з паспортними даними в частині вказаного прізвища та дати народження (а.с.11). Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд погоджується із доводами заявника про те, що трудова книжка від 23.06.1975 року серії БТ-1 за №0334026, та трудова книжка від 19.07.1991 року за №5730142, дійсно належать заявнику. Оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику трудових книжок неможливо, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаних заявнику документів необхідно останньому для призначення та перерахунку пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved