Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], нотаріусом була винесена постанова від 20.07.2017 року, згідно з якою [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з неможливістю встановити останнє місце мешкання померлого, так як відсутня домова книга, а в адресному бюро м. Кривого Рогу термін збереження такої інформації сплив, що впливає на неможливість встановлення місця відкриття спадщини. Крім того, у заявника відсутній факт прийняття спадщини. При цьому інших спадкоємців не має. ЇЇ батько до 04.03.1996 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак все життя він та вся їх сім'я проживали у буд. [ADDRESS], який він з матір'ю придбали в 1975 році. Після смерті матері батько отримав свідоцтво про право власності на вказаний будинок, що становить ? частину у праві спільної сумісної власності майна подружжя та планував зареєструватися в ньому, однак не здійснив цього. До своєї смерті батько проживав в одному з нею будинку за вищевказаною адресою, вона доглядала за ним. Також [PERSON] зазначає, що вона виросла та все життя проживає у вищевказаному будинку. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також встановити факт, що місцем відкриття спадщини після [PERSON], померлого [INFO], є його останнє місце проживання та місцезнаходження нерухомого майна, яке належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.2000 року, за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, від представника заявника [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просила розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні вимог наполягала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду лист, згідно з яким просив розглянути справу за відсутності представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис № 235 (а.с. 13) помер [PERSON], який відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис № 1110 (а.с. 9) записаний батьком [PERSON] Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00012389073 (а.с. 10) [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 27.10.2000 року (а.с. 15,16) [PERSON] належало 7/24 частин житлового будинку [ADDRESS]. Зі змісту постанови державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколової Н.М. від 20.07.2017 року (а.с. 14) вбачається, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] звернулась з заявою про видачу спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній факт прийняття спадщини та неможливістю встановити місце відкриття спадщини. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Оскільки правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] виникли в період 2002 року, тобто, до набрання законної сили ЦК України 2004 року, то згідно п.5 Заключних та перехідних положень до ЦК України 2004 року, вказані правовідносини потрібно розглядати згідно ЦК України 1963 року. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, що підтверджується листом завідуючої Першої криворізької державної нотаріальної контори та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 34-36). Як вбачається зі змісту ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом беруться до уваги надані письмові пояснення [PERSON], [PERSON], акт та довідка, затверджені головою квартального комітету № 28 від 28.07.2017 (а.с. 18, 19), а також домова книга № 48 (а.с. 20-25) , з яких вбачається, що [PERSON] зареєстрована та дійсно проживала зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і ця адреса була його останнім постійним місцем проживання до дня його смерті, при цьому, [PERSON] продовжує до теперішнього часу доглядати за будинком, сплачувати комунальні платежі, обробляти присадибну земельну ділянку. Таким чином суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено той факт, що [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю донькою до дня своєї смерті, та те, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, належним померлому, тому згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, вона є такою, що прийняла спадщину. Встановлення факту місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини необхідні заявниці для оформлення своїх спадкових справ у нотаріальній конторі після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Враховуючи вищевикладене, судом на підставі досліджених документів та свідчень свідків встановлено, що [PERSON] дійсно є рідним братом [PERSON] та [PERSON], батьками яких були: батько [PERSON] та мати [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved