Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження 6 вересня 2016 року в м. Донецькі дитини чоловічої статі, батьками, якої є [PERSON] та [PERSON]. При цьому заявник зазначає, що у звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то його син [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у нього медичне свідоцтво про народження, видане закладом охорони здоров'я на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. У Мелітопольському міському відділі ДРАЦС йому було надане письмове роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразку заявник просить суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявник не зявився, в заяві просить слухати справу в його відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засіданні не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заперечень по справі не надав. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не зявилися. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню за таких обставин. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-НО №362694 громадянин України [PERSON], [INFO] та громадянка України [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Буденнівського районного управління юстиції у місті Донецьку /а.с.17/. Заявник доводиться батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с.17/. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами народженого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 632, виданого медичним закладом МОЗ України ЦМКЛ №9, територія якої є тимчасово окупованою, [PERSON], народила 06 вересня 2016 року в м. Донецьку дитину, хлопчика. /а.с.18/. При зверненні до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області з метою державної реєстрації дитини на території України заявниці було в цьому відмовлено, з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України, а саме: не надано медичного свідоцтва про народження форми №103/о /а.с.16/. \~Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, м. Донецьк, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. 257-1, 367 п.8 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Але, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток з метою захисту інтересів мешканців, що проживають на цій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved