Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, покликаючись на те, що 08 квітня 2003 року помер дід [PERSON], згідно свідоцтва про смерть від 09 квітня 2003 року, виданого Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Після смерті діда заявник здійснив запит в державний архів Львівської області для отримання архівної інформації по діду. Наприкінці жовтня 2014 року [PERSON] отримав з державного архіву Львівської області архівну довідку в якій помилково зазначено «Шокало» хоча насправді прізвище [PERSON] «Шукало», у звязку з чим заявник позбавлений можливості оформити вїзний документ у [PERSON] на пільгових умовах. Просить суд встановити, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою й дідом [PERSON]. В судовому засіданні заявник пояснив, що встановлення вказаних фактів потрібно йому особисто для оформлення документів для виїзду за кордон у [PERSON] на пільгових умовах. Заінтересована особа представник Державного архіву Львівської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. У відповідності до вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із наступними змінами, відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, лише коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки виключно для самого заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Також, суд при вирішення даної заяви, враховує думку Верховного суду України, викладену в Аналізі судової практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 17 липня 2012 року, у якому вказано, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Натомість у судовому засіданні завника не навів суду жодних мотивів того, що встановлення вказаних у заяві фактів породжує саме для завника певні юридичні наслідки та вказав, що встановлення даних фактів потрібно особисто йому для полегшення оформлення документів для виїзду у [PERSON]. А також, в ході розгляду заяви заявник не надав суду жодних документів, які засвідчують його безпосередній родинний звязок ані зі [PERSON], яка зі слів заявника є його матірю, а ні з [PERSON], який зі слів заявника є йго дідом. Окрім того, суд також враховує те, що згідно п. 12 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із наступними змінами судами також не встановлюється тотожність особи, встановлення якої є також безпосереднім предметом даної заяви. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Outcome: dismissed