Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому заповіту, що був складений [PERSON] , померлою [INFO] , посвідченого 27.01.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №353. Заявлені вимоги мотивує тим, що при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії та порекомендував звернутися до суду з приводу встановлення факту належності йому вказаного заповіту, оскільки в ньому по батькові заявника зазначено невірно. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу іншим способом виявилося неможливим, тому заявник звернувся до суду. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення. Заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки до суду не повідомила. Проаналізувавши заяву, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.6). За життя [PERSON] 27.01.2017 склала заповіт, згідно якого остання заповіла [PERSON] все її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось (а.с.5). Судом встановлено, що заявником по справі є [PERSON] , [INFO] , особу якого посвідчено паспортом громадянина України серії КН №807669 (а.с.17,18). Як убачається із відповіді державної нотаріальної контори від 21.10.2019 №02-14/637 (а.с.15), державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що існує розбіжність по батькові спадкоємця, який зазначений як « [PERSON] », тоді як заявник « [PERSON] ». У судовому засіданні заявник додатково зазначив, що познайомився із [PERSON] приблизно у 2011 році. Як з`ясувалось в неї не було ні близьких, ні родичів, тому він почав допомагати їй як фізично так і фінансово. При житті [PERSON] склала на нього заповіт і йому було про це відомо, оскільки вона питала його паспортні дані. Після смерті [PERSON] , заявник організував її поховання, про що надав суду письмові докази (а.с.13-14). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] , який був допитаний у якості свідка, суду показав, що дійсно померла [PERSON] при житті склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] , проте він не може оформити спадщину, оскільки у заповіті невірно зазначено по батькові спадкоємця. Свідок підтвердив покази заявника і також зазначив, що після смерті [PERSON] він допомагав заявнику влаштовувати поховання останньої. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Досліджені докази вказують на те, що у заповіті померлої [PERSON] допущена помилка у написанні по батькові спадкоємця [PERSON] , усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності заповіту, складеного 27.01.2017 та зареєстрованого в реєстрі №353, [PERSON] , має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні по батькові у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved