Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] \~звернулася до суду із вказаною заявою. У заяві вказала, що до 14.01.1997 року вона проживала в республіці Казахстан, станція [PERSON], Ленінградського району Кокчетавської області разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] Її син [PERSON] 12.05.1983 року був призваний до лав радянської армії на військову службу, де 02.12.1984 року загинув проходячи службу в Латвійській РСР. Оскільки вона знаходиться на обліку та отримує пенсію в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, то має право на підвищення пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 01 січня 2015 року, відповідно до якого мінімальний розмір пенсії в разі втрати годувальника членам сімей військовослужбовців і осіб, які мають право на пенсію за цим законом встановлено на рівні не нижче двох мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На запити управління ПФУ, відділ по справам оборони Акжарського району Північно Казахстанськой області відповів, що її син був призваний Ленінградським РВК Кокчетавської області 12.05.1983 року без зазначення адреси проживання, що є недостатнім для підвищення пенсії Пенсійним фондом. Просила встановити факт, що вона спільно проживала зі своїм сином [PERSON] [INFO] до 12.05.1983 року, до його призиву в радянську армію. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Суду пояснила, що вона з чоловіком проживала в Казахстані. Разом з ними проживав їх син [PERSON] Його призвали на військову службу до лав радянської армії, де він загинув у Латвії. Сина поховали в Казахстані. Після його смерті вона ще жила в Казахстані до січня 1997 року, потім переїхала в Україну, де проживає більше 20 років. Просить встановити факт, що вона спільно зі своїм сином [PERSON], [INFO] до 12.05.1983 року, до його призиву в радянську армію, проживала разом. Зацікавлена особа - представник \~ Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя у судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, свідків, суд вважає заяву такою що підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження виданого Куйбишевською радою Ленінградського району Кокчетавської області МГ № 064530, [PERSON] народився 12.09.1963 року, його \~\~матірю записана [PERSON] ( а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть \~ІІ-МЕ № 413675 [PERSON] помер 29.11.1984 року (а.с. 8). Згідно довідки Ленінградського РВК республіки Казахстан № 324 від 21.06.1995 року [PERSON] загинув при виконанні службового обовязку 29.11.1984 року (а.с. 7). Довідкою Начальника відділу оборони Акжарського району Північно Казахстанськой області № 32 від 23.04.2015 року підтверджується що [PERSON], [INFO] був призваний Ленінградським РВК Кокчетавської області 12.05.1983 року ( а.с.9). Як вбачається з довідки ОСББ «Автоднєпр» № 35 від 15.04.2015 року [PERSON], [INFO], прибула за адресою: [ADDRESS] 14.01.1997 року зі ст.Даут, Ленінградського району Кокчетавської області Казахстану (а.с. 11). У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з [PERSON], вона є свахою. Їх діти одружилися у 1983 році. [PERSON] у той час жила разом з сином у ст.Даут, Казахстані. [PERSON] був призваний до армії, де загинув. Він їздив на поховання [PERSON] у Казахстан. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є зятем [PERSON] У 1983 році він одружився на її доньці. Він їздив на поховання сина [PERSON] [PERSON] у ст.. Даут у Казахстан, їздив разом з батьком. Йому відомо, що [PERSON] проживав разом з батьками у Казахстані на ст.. Даут, звідти був призваний на службу в армію. З викладеного вище, пояснень [PERSON] та свідків вбачається, що [PERSON] проживав разом з матірю [PERSON] у Казахстані ст.. Даут до призиву до лав радянської армії 12.05.1983 року, де загинув під час виконання службового обовязку, а тому заява [PERSON] про встановлення факту, що вона спільно проживала зі своїм сином [PERSON] [INFO] до 12.05.1983 року до його призиву в радянську армію, підлягає задоволенню.

Outcome: approved