Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною свою дружину - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідно до акту огляду МСЕК серії № КА-1 №020826 остання має першу групу інвалідності з 22.11.2005 року безстроково, по загальному захворюванню, та потребує стороннього догляду. Зазначає, що згідно вищезазначеного висновку МСЕК знаходиться на «Д» обліку у невропатолога. Крім того, вказує, що відповідно до довідки ЛКК № 271 Амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 10.03.2015 року [PERSON] з діагнозом «розсіяний склероз», за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг, як недієздатна до самообслуговування довічно з 10.03.2015 року. Звертає увагу суду на те, що в останні роки стан здоров'я [PERSON] значно погіршився, у зв'язку з чим вона не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу вона не може отримувати пенсію та розпоряджатися нею, не може купувати собі ліки та задовольняти свої потреби самостійно, у зв'язку з чим за нею доглядає він. У судове засідання 13.11.2015 року заявник не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву в якій свою заяву підтримав, просив її задоволити з підстав, зазначених у ній та просив проводити слухання справи у його відсутності, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно з ч. 3 ст. 238 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною своєї дружини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.05.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.3). Крім того, слід зазначити, що заявник мотивує свою заяву тим, що відповідно до акту огляду МСЕК серії № КА-1 №020826 9а.с.7) [PERSON] має першу групу інвалідності з 22.11.2005 року безстроково, по загальному захворюванню, знаходиться на «Д» обліку у невропатолога та потребує стороннього догляду. Також, слід зазначити, що відповідно до довідки ЛКК № 271 Амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 10.03.2015 року [PERSON] з діагнозом «розсіяний склероз», за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг, як недієздатна до самообслуговування довічно з 10.03.2015 року (а.с.8). Відповідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Як вбачається зі змісту ст.36 ЦК України, наявність у особи психічного розладу, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними є підставою для обмеження цивільної дієздатності фізичної особи в судовому порядку. Відповідно до ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №733 від 21.08.2015 року, встановлено, що [PERSON] страждає на органічний емоційно лабільний (астенічний) розлад (F06/6 - згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом у теперішній час здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом у теперішній час вона не потребує встановлення над нею опіки (а.с.38-40). У зв'язку з вищевикладеним, оцінюючи наданий висновок судово-психіатричного експерта у сукупності з іншими, наявними в матеріалах справи, доказами наявності у [PERSON] психічного розладу здоров'я, суд приходить до висновку, що він не суперечить іншим письмовим доказам, оскільки їх зміст врахований при проведенні експертизи, і вказані документи свідчили про наявність психічних відхилень останньої та не давали заключення про її недієздатність, а тому суд не вбачає підстав для визнання її недієздатною та встановлення відносно неї опіки, у зв'язку з чим у задоволенні заявлених вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст.240 ЦПК України судові витрати пов'язані провадженням справи відносяться на рахунок держави . На підставі викладеного, ст.36, 39 ЦК України,

Outcome: dismissed