Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищезазначеною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2006 року вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 10 від 13.01.2006 року. Від шлюбу мають одну дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Зазначають, що останні два роки сімейні відносини між ними дуже змінились, що зумовило неможливість подальшого спільного проживання та ведення спільного господарства. Примирення неможливе. Посилаються на те, що на даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Досягнуто згоди, що дитина - син [PERSON], після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, а батько буде брати участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно надавати матеріальну допомогу для забезпечення його життя. Майнових спорів між ними немає. У зв'язку з вищевикладеним звертаються з даною заявою до суду. В судове засідання заявник не з'явився, однак направив на адресу суду заяву у якій зазначив, що заяву підтримує з підстав, наведених вище та просив розглянути заяву за його відсутності та постановити рішення щодо розірвання цього шлюбу. Заявниця в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просила розглянути заяву за її відсутності та постановити рішення щодо розірвання цього шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява доведена та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 10 від 13.01.2006 року. (а.с.4). [INFO] у заявників народився син, [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8), між сторонами 01.08.2014 року було укладено Договір про проживання дитини та про розмір аліментів, визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, відповідно до умов якого сторони домовились, що Їхній син [PERSON] після розірвання шлюбу постійно до повноліття, а саме до 18 років, проживатиме з матір'ю [PERSON] Частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, останні два роки проживають окремо, бажання відновити стосунки відсутнє. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved