Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обґрунтовує тим, що з 18.09.2010 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, сім`я існує формально. А тому нею поданий до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач більшу частину заробітку витрачає на алкоголь, постійно влаштовує дома сварки та скандали, тому вона часто викликає працівників поліції, за що останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. [PERSON] постійно вчиняє тиск психологічного характеру відносно неї. Вказує також, що для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від систематичного вчинення домашнього насильства щодо неї, до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис. Покликаючись на викладені обставини, просить суд ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк 6 місяців і заборонити йому перебувати у місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: [ADDRESS] та заборонити наближатися на відстань у 200 метрів до вказаного місця проживнаня та місця роботи - торгівельного місця №8 КП «Луцькі ринки» по вул. Кравчука в м. Луцьку та місця навчання дитини - НВК №26 по вул. Кравчука, 30 в м. Луцьку. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній. Просили суд заяву задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив. В задоволенні заяви просив відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. З пояснень сторін та матеріалів справи, судом встановлено, що між сторонами систематично протягом тривалого періоду часу виникають конфлікти і сварки, щодо [PERSON] працівниками поліції виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; обмеження спілкування з постраждалою дитиною. Таким чином, зважаючи на наявність повідомлень про вчинення [PERSON] різного роду насильства в сім`ї, конфлікти та сварки за що останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, є високою вірогідність продовження таких дій, і як наслідок настання тяжких або особливо тяжких наслідків для постраждалих осіб, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Разом з тим, зважаючи на обставини справи, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк 6 місяців. Будь-яких доказів щодо вчинення [PERSON] дій фізичного, психологічного або економічного насильства щодо дитини матеріали справи не містять. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial