Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог повідомили, що між заявниками 12 листопада 2005 року було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу заявників у них [INFO] народилася донька [PERSON] , та [INFO] народився син [PERSON] . Однак сімейне життя між заявниками не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу вважають неможливим і просять його розірвати. 15 липня 2020 року заявники склали та нотаріально посвідчили договір між батьками про здійснення батьківських прав, сплати аліментів та визначення місця проживання дітей, яким визначили, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом із заявником [PERSON] , яка не чинить перешкод заявнику [PERSON] у спілкуванні з дітьми, який у свою чергу бере участь в утриманні дітей шляхом сплати аліментів. У судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно свідоцтва про шлюб 12 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між заявниками було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1879 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] під час шлюбу сторін у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] під час шлюбу сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 2 ст. 109 СК України встановлено, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 15 липня 2020 року заявники склали та нотаріально посвідчили договір між батьками про здійснення батьківських прав, сплати аліментів та визначення місця проживання дітей, яким визначили, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом із заявником [PERSON] , яка не чинить перешкод заявнику [PERSON] у спілкуванні з дітьми, який у свою чергу бере участь в утриманні дітей шляхом сплати аліментів (а.с.5). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави задовольнити заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжям, яке має дітей. На підставі ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved