Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Заявник звернулась [PERSON] до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - заповіту від 098 вересня 2010 року. По свідчого секретарем Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області; договору купівлі - продаж Ѕ частини будинку, розташованого по [ADDRESS] та державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ№044141, виданому Потоківською сільською Радою народних депутатів. Повідомлено щодо неможливості виправити помилку, допущену при написанні прізвища, у зв`язку з цим позбавлена успадкувати нерухомість та змушена звернутися до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу власником Ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] , посвідченому Потоківською сільською Радою народних депутатів Кременчуцького району 27.12.1991 року за реєстровим № 141 є [PERSON] , [INFO] . Державний акт на право приватної власності на землю І-ПЛ №044141, виданому Потоківською сільською радою народних депутатів на ім.»я [PERSON] . Відповідно до заповіту [PERSON] , [INFO] заповів заповів все своє майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище, ім`я та по - батькові спадкодавця [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В.М. відмовлено спадкоємцю за заповітом - заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за розбіжностей у написанні прізвища заповідача та правовстановлюючих документах на його ім.»я. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у заяві факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, для вирішення майнових прав Факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, які просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме документами, що підтверджують родинні відносини, та володінням нерухомістю. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючих документів, про який просить заявник. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок заявника

Outcome: approved