Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті, своєї свекрові [PERSON], [INFO], померлого [INFO] за адресою: м. Донецьк. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Донецьк померла її свекруха, про що видано Довідку про причину смерті зразка виданого на тимчасово окупованій території України. Звернувшись до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Одеси з заявою про проведення державної реєстрації смерті своєї свекрові [PERSON], заявник отримав письмову відповідь від 02.05.2018 року, відповідно до якої Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, тому як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За відсутністю документу про смерть зразка, встановленого в Україні, у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть на території України, що в подальшому унеможливлює його звернення до органів нотаріату для прийняття спадщини. З метою оформлення документів про смерть у встановленому законному порядку та на підставі якого в подальшому заявник зможе звернутись до органів нотаріату для прийняття спадщини заявник вимушений звернутись до суду з цими вимогами. Заявник в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомлено. Заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був повідомлений про розгляд справи, проте представник в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Заявником, як доказ обґрунтування своїх вимог також надано до суду копію Свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], [NUMBER] виданого Петровським відділом РАЦС м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції невизнаного ДНР. Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Донецька область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник [PERSON] є громадянкою України, проживає тимчасово в м. Одеса, її свекруха [PERSON], також була громадянкою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - м. Донецьк, де померла [INFO], про що відповідним органом невизнаної ДНР було видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] засвідченого печаткою невизнаної «Донецької Народної Республіки». Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника. Свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. На підставі викладеного і

Outcome: approved