Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю, розташовану на території Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області площею 2,24 га серії ІV-ВН № 012222 виданого на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Демівської сільської ради від 22 червня 2001 року на ім'я [PERSON], посилаючись на те, що в державному акті його батька по батькові була зроблена помилка - замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Зараз виникла необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], в зв'язку з чим [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріусом було виявлено що, в зазначеному державному акті вказано батька по батькові «[PERSON]». В зв'язку з цим заявник змушений звернутися до суду з метою встановлення даного факту, оскільки виправити цю неточність він не має можливості. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав повністю, просить її задовольнити та встановити факт належності правовстановлюючого документа. Представник Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області до судового засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить суд розглянути справу за його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що дійсно [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Суд, заслухавши доводи заявника [PERSON], пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає заяву не обґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Фактично заявник [PERSON], звернувшись до суду просить встановити факт належності правовстановлюючого документа не йому, а певній особі, тобто [PERSON], померлому [INFO], однак згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Також заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повинна подати особа, яка утримує правовстановлюючий документ і який необхідно довести належність цього документа йому, а не іншій особі, тим більше померлій. До заяви повинні бути додані докази, які підтверджують, що розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця усунути інакше, як судовим рішенням неможливо (у даному випадку про це може свідчити відмова органу, що видав правовстановлюючий документ, у внесенні відповідних виправлень). Також заявник посилається на неможливість реалізувати свої спадкові права. Однак з матеріалів заяви не вбачається, чи було нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом винесення відповідної постанови, оскільки, згідно діючого законодавства, відмова нотаріуса у вчинені нотаріальної дії має бути викладена у вигляді відповідної постанови. До заяви не додано будь-якого іншого роз'яснення нотаріуса про неможливість отримання заявником свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Таким чином, відмова нотаріуса по суті породжує юридичні наслідки - нереалізоване право на спадщину, а потім виникає необхідність звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed