Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що вона є власником будинку № 13 по вулиці Інтернаціональній в м. Білій Церкві Київської області, при видачі їй правовстановлюючих документів про право власності на будинок свідоцтва про право власності від 21.03.1991 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.1991 року старшим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори [PERSON] допущено механічну помилку та прізвище «Тищенко» було записано як «Тіщенко», внаслідок чого вона позбавлена на даний час можливості розпорядитися своїм майном. А тому заявниця просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, оформлених 21.03.1991 року на імя [PERSON]. До суду заявницею надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вона вказує на те, що подану заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця, дошлюбне прізвище якої Хоменко, народилася 05.02.1936 року, 05.02.1958 року вона уклала шлюб з [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯУ № 832732 від 05.02.1958 року. В судовому засіданні встановлено, що 21.03.1991 року старшим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори [PERSON] оформлено на імя [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частину /подружня частка/ жилого будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Білій Церкві по вулиці Інтернаціональній під № 13, після смерті [PERSON], який помер 10.07.1990 року і якому вказаний будинок належав на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 26.01.1959 року, що слідує з копії зазначеного свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1578. 21.03.1991 року старшим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори [PERSON] оформлено на імя [PERSON] також свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на 1/2 частину жилого будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Білій Церкві по вулиці Інтернаціональній під № 13, що слідує з копії свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1580. Заявниця просить суд встановити факт належності їй наведених вище правовстановлюючих документів, в яких в написанні її прізвища допущено помилку, а саме: вказано прізвище [PERSON] замість [PERSON]. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. В паспорті заявниці її прізвище вказано [PERSON]. В свідоцтві про одруження, на яке вказано вище, прізвище заявниці після укладення шлюбу [PERSON]; нею надано до суду також копію свідоцтва про народження її чоловіка [PERSON], яке видано 03.06.1951 року, в якому прізвища його батька та матері вказано як [PERSON]. Отже, суд вважає, що наданими доказами підтверджується факт належності саме заявниці правовстановлюючих документів на будинок, оформлених на імя [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Після смерті свого чоловіка заявниця є власницею нерухомого майна будинку № 13 по вулиці Інтернаціональній в м. Білій Церкві. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. А тому встановлення факту належності заявниці правовстановлюючих документів на будинок має значення для створення умов здійснення нею правомочностей власника по розпорядженню належним їй майном.

Outcome: approved