Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просив визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном. Заявник посилався на те, що [PERSON] має психічний розлад внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду, що здійснює заявник. Також вона не усвідомлює значення своїх дій та не здатна керувати ними. Заявник підтримав вимоги заяви. Представник Опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.. Представник Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської радипроти заяви не заперечував, подав клопотання про слухання справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд дійшов до наступного. [PERSON] є онуком [PERSON], [INFO]. Як вбачається із [PERSON] з протоколу від 04.10.2017 року №6, опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради вирішила рекомендувати на засіданні Ленінського районного суду призначити [PERSON] опікуном бабусі, [PERSON], у разі визнання її недієздатною в судовому порядку. Поданням опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 12.10.2017 року повідомлено, що виконком Миколаївської міської ради пропонує на розгляд суду кандидатуру [PERSON] для призначення його опікуном бабусі [PERSON] Висновком судово-психіатричного експерта №399 від 12.12.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає психічним захворюванням резидуальна шизофренія, виражений дефект особистості. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, [PERSON] необхідно визнати недієздатною. Частиною 1 статті 41 цього Кодексу визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Положеннями частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. За змістом ч. 1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом встановлено, що відсутні перешкоди для встановлення опіки та призначення заявника опікуном над його бабусею. Оцінюючи всі зібрані докази, враховуючи те, що бабуся заявника страждає психічним захворюванням, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, а тому потребує стороннього догляду, та зважаючи на те, що заявник виявив бажання та може бути опікуном, заява підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 39, 41, 60 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved