Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Заявник у лютому 2017 року звернулася до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що 05 травня 2016 року в с.Боромля померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді приватних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на землях Боромлянської обєднаної громади. За життя померла заповіт не складала. Окрім заявника у померлої інших спадкоємців немає. Після смерті батька [PERSON] у 2008 році, мати заявника залишилась проживати одна, а тому заявник та її чоловік [PERSON] запропонували їй переїхати проживати у їхній будинок, де було значно кращі побутові умови, а також заявнику було краще надавати їй допомогу. Останні декілька років свого життя [PERSON] стала тяжко хворіти, за роки праці в колгоспі вона втратила своє здоровя, тому заявнику довелося більше доглядати за померлою, оскільки вона не могла себе самостійно обслуговувати. У звязку з тим, що померла була зареєстрована в [INFO], заявник не здійснювала реєстрацію матері за новим місцем проживання. Будь-яких обмежень чи незручності у звязку зі зміною місця проживання померла не зазнала. За новим місцем проживання мати заявника отримувала пенсію та кореспонденцію. Після її смерті всі обов'язки по похованню було покладено на заявника, яка за власні кошти здійснила поховання померлої, справила поминальний обід, а також заволоділа правовстановлюючими документами померлої. На думку заявника, вона фактично вступила у права спадкоємця, оскільки до неї перейшли обовязки спадкоємця. Заявник 20.01.2017 року звернулась до нотаріуса Тростянецької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, а також надала документи підтверджуючі родинні відносини. При огляді нотаріус не прийняв документи на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] іписьмово виклав підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій. Підставою відмови послугував той факт, що на день смерть спадкодавець та спадкоємець були зареєстровані за різними адресами. Твердження заявника, що на день смерті матері вони разом постійно проживали і свідоцтво про смерть її матері видано в с. Боромля, залишилось поза увагою нотаріуса. Для отримання права на спадщину нотаріус порадив звернутись до суду для встановлення факту рішенням суду. Окрім того при підготовці документів заявником було виявлено, що в неї та її батьків різні прізвища. Так у свідоцтві про смерть батька його прізвище вказано «[PERSON]П.», у свідоцтві про смерть матері її прізвище вказане «[PERSON]С.». Посилаючись на указані обставини заявник просить суд: 1) установити факт, що 04 липня 1960 року в с. Жигайлівка було укладено шлюб між [PERSON], який помер 11.11.2008 року та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Удовіченко) [PERSON], яка померла 05.05.2016 року; 2) установити факт, що [PERSON], яка померла 05.05.2016 року є матірю [PERSON], [INFO]; 3) установити факт, що [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла 05.05.2016 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась,подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заяву підтримала, просила її задовольнити. У судовому засіданні пояснювала суду, що установлення фактів їй необхідне для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON]. [PERSON] вказала, що після смерті батька - [PERSON] вона 21.11.2008 року перевезла мати з с.Жигайлівка до с.Боромля, де проживає її родина - чоловік [PERSON] та син [PERSON]. З цього часу мати постійно проживала із заявником, отримувала за цією адресою пенсію. Представник заінтересованої особи Боромлянської сільської ради у судове засідання не зявився, сільською радою подано до суду заяву, у якій остання просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення вимог по справі (а.с. 28). Заслухавши пояснення заявникадослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~ Відповідно до свідоцтва про одруження виконаного російською мовою 04.07.1960 року було укладено шлюб між «Кириченко Владимир Павлович» [INFO] та «Удовиченко ВераСтепановна» [INFO], остання після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Кириченко» (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] помер 11.11.2008 року в с. Жигайлівка, Тростянецького району Сумської області (а.с. 12).[PERSON] померла 05.05.2016 року в с. Боромля, Тростянецького району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом виданим виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області(а.с. 13). Як вбачається з довідки Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним проживала дружина [PERSON], яка фактично спадщину прийняла, але юридично не оформила. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], її батьками зазначено «Кириченко Владимир Павлович» та «[PERSON] ВераСтепановна» (а.с.10). Заявник після укладення шлюбу 16.05.1981 року змінила прізвище з «Кириченко» на «Лобода» (а.с. 11). Відповідно до пункту 1 статті 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом установлено, що у результаті перекладу з російської на українську мов прізвище матері заявника російською мовою «Кириченко» було перекладене українською «Кириченко» замість - «Кіріченко», через це заявник не може довести факт перебування у шлюбі батьків [PERSON] та [PERSON], а також факт родинних відносин між нею та матірюКириченко [PERSON]. Таким чином в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що 04 липня 1960 року в с. Жигайлівка було укладено шлюб між [PERSON], який помер 11.11.2008 року та [PERSON], яка померла 05.05.2016 року. Також підлягає установленню факт про те, що [PERSON], яка померла 05.05.2016 року є матірю [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про наявність підстав для установлення факту, що [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла 05.05.2016 року, суд виходить з таких мотивів. Виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Установлення факту проживання заявника з матірю на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. [PERSON] 16.05.1981 року зареєстрована по вул.Котовського (яка було перейменована на Гончарівська),7, в с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.8). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Боромлянської сільської ради від 22.07.2013 року, [PERSON], [INFO], належні їй на праві власності земельні ділянки заповіла [PERSON] [INFO] (а.с. 14). Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що її чоловік є товаришем сина заявника. [PERSON] проживає у с.Боромля, з нею також до смерті у травні 2016 року проживала її мати [PERSON], яка була вже тяжко хвора, страждала на серцево-судинні захворювання, високий тиск. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що є сусідкою заявника, знала маму заявника за її життя. [PERSON] забрала [PERSON] з с.Жигайлівка до себе в родину до с.Боромля у грудні 2008 року, де вона і прожила постійно до смерті у травні 2016 року. Заявник є єдиною донькою [PERSON], вона поховала мати. Відповідно до наданої управлінням Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Сумської області інформації, [PERSON] [INFO] у 2015 2016 роках отримувала пенсію через відділення поштового звязку за адресою: вул. Котовського (Гончарівка) в с. Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 41). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 47164512 від 22.03.2017 року наданою Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с. 42,43). Отже, у судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживала по вул. Гончарівка (Котовського), 7, разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла 05.05.2016 року. За таких обставин, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial