Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду із даною заявою вказуючи, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, до спадкового майна входять три земельні ділянки загальною площею 4.7740 га. 19.05.2020 [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак отримала відмову, оскільки у державному акті №5 замість [PERSON] вказано [PERSON] . З метою реалізації права на спадщину виникла необхідність встановити факт належності спадкодавцю державного акту №5 Заявник в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно\~ст.12 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст.315 ч.1 п.6 ЦПК України\~суд розглядає справу про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5\~із змінами, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Заявник є дочкою померлого [PERSON] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . [PERSON] після смерті батька звернулася до Коростенської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак отримала відмову, оскільки у державному акті на право приватної власності на землю № [NUMBER] замість [PERSON] вказано [PERSON] (лист №501/0214 від 19.05.2020). Відповідно до державного акту ІІІ-ЖТ №026470 земельну ділянку площею 4.7740 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради, передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] . Згідно з експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1144-а від 10.12.2019 року розбіжності в записах прізвищ, які походять від особових імен, зумовлені впливом варіантної парадигми розмовних або говіркових особових імен, а також наявністю міжмовних українсько-російських відповідників особових імен, покладених в основу відповідного прізвища. Офіційний варіант особового імені [PERSON] , що є базовою основою прізвища [PERSON] і передається російською мовою як [PERSON] , має розмовний варіант [PERSON] , що є мотивантом прізвища [PERSON] і передається російською мовою як [PERSON] . З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що в державному акті на право приватної власності на землю зроблено помилку у зазначенні прізвища, а тому наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] . Крім того, суд зважаючи на те, що іншим шляхом підтвердити належність правовстановлюючого документа [PERSON] неможливо, вважає за необхідне встановити факт того, що державний акт серії ІІІ-ЖТ №026470 на земельну ділянку площею 4.7740 га належить [PERSON] .

Outcome: approved