Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що між нею та [PERSON] , 17.05.2017 року зареєстровано шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». [INFO] у м. Сімферополі АР Крим у подружжя народилася дитина - жіночої статті, про що було видано свідоцтво про народження. При зверненні до Корабельного районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області їй було відмовлено в повторній видачі свідоцтва про шлюб, та про народження, у зв`язку з тим, що видані на тимчасово окупованій території документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного 17.05.2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвища після укладання шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] , та встановити факт народження дитини жіночої статті [INFO] в м. Сімферополі Республіка Крим, батьками якого є мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.4, 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Як визначено у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про реєстрацію, розірвання шлюбу підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Згідно до роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану. Відповідно до довідки від 12.06.2019 року за № 6523-5000142276 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З актового запису № 287, складеного 17.05.2017року Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, вбачається, що 17.05.2017 року було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвища після укладання шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження виданого 10.05.2018 року Чорноморським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що [PERSON] , [INFO] , народила [INFO] дитину жіночої статі. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно п. 3.17 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна та припинення їх особистих прав. Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 17.05.2017 року органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянином України, провести державну реєстрацію укладення шлюбу та реалізувати право виникнення, зміни та припинення особистих прав. Згідно відповідей Корабельного районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 12.06.2019 року за №1683/15.23-17 та №1682/15.23-17 заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження та шлюбу, оскільки державна реєстрація шлюбу проведена на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року будь-який документ виданий органами та тимчасово окупованій території України Автономної Республіки Крим та м. Севастополь є недійсним та не створює правових підстав. Крім того, актового запису про реєстрацію шлюбу, складеного на заявника, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не знайдено. Отже, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.05.2018 року, видане Чорноморським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. У відповідності до ч.1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини та укладення шлюбу, у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичних фактів необхідне для реалізації нею батьківських прав, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім`я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved