Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу. На обґрунтування заяви зазначили, що 18.09.1999 року уклали шлюб, який був зареєстрований Кам`янсько-Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 68. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Дані обставини передбачені договором про виховання та утримання дитини від 20.11.2019 р. Просили розірвати шлюб між ними, залишити [PERSON] її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 25.11.2019 р. провадження у справі відкрито в порядку окремого позовного провадження. В судове засідання заявники [PERSON] , [PERSON] не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з`явився причини неявки не повідомив, повідомлений був належними чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки заявники та заінтересована особа подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.09.1999 року Кам`янсько-Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 68, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2002 р. (а.с. 10). Між сторонами по справі 20.11.2019 р. укладений договір про виховання та утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали заяви заявників про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявники припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер. Заявники наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved