Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначили, що 08.08.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Також зазначили, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. З 25.07.2017 року шлюбні відносини між ними припинено, з цього часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. В звязку з цим, заявники просили розірвати шлюб. В наданих до суду письмових заявах останні просили розглянути справу без їх участі, зазначивши про підтримання поданої заяви. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №276. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Статтею ст.109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається з наданого сторонами нотаріально посвідченого договору від 18.08.2017 року, останніми було погоджено порядок здійснення заявниками батьківських прав, визначено їх права та обовязки, у т.ч. щодо утримання дитини, визначено місце проживання дитини разом із матірю. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, фактичних взаємин подружжя, які припинили шлюбні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, наданих ними до суду заяв, в яких вони підтримали подану заяву та просили розірвати шлюб, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам заявників, а тому їх заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved