Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначено заявою, згідно якої зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , з яким вона з березня 2003 року проживала разом та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , не зважаючи на те, що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а отже вважала, що прийняла спадщину після його смерті, однак при зверненні 06.06.2019 року до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову, оскільки відсутні докази її проживання на час смерті зі спадкодавцем, а також не звернулася у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яку заявник має бажання оформити, заявник, з урахуванням уточнених вимог, просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з березня 2003 року по час відкриття спадщини - 13.09.2015 року. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених вимог. Заінтересовані особи в підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.6). З 31.07.1961 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.07.1961 року, відповідний запис № 448, Серія [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № 1390 від 13.09.1996 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з власником квартири [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.09.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 859, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 13.09.2015 року від 01.04.2019 року № 31258 та (а.с.8, 10, 90). 06.06.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу Меренкова Ю.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] чоловіка - [PERSON] та із заявою № 146 про видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 83/2019, номер в спадковому реєстрі 64289612, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні докази її проживання на час смерті зі спадкодавцем, а також пропустила передбачений законом шестимісячний строк звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2019 року № 163/02-31, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.06.2019 року № 56433212 та від 21.06.2019 року № 56605131 (а.с.11, 12, 56, 57, 60). Відповідно до акту щодо встановлення факту проживання від 23.07.2019 року з березня 2003 року по 13.09.2015 року спільно проживали як подружжя [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.89). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право оформлення спадщини після смерті її чоловіка. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає доведений факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з березня 2003 року та до часу відкриття спадщини - 13 вересня 2015 року, оскільки доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved