Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області. Реєстрація народження проведена Камінь-Каширським\~ районним ВДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 26, від 10 травня 1969 року. Заявник виховувався відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята та вважає себе поляком. [INFO] в с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області.\~ народилася мати заявника, [PERSON] . Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України №В-350-35 від 13.07.1999 року, а тому заявник не може звернутись з такою вимогою до цих органів. В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті цивільного стану неможливо. Маючи відомості про те, що мати, [PERSON] була полькою, просить, суд, встановити юридичний\~ факти, який має істотне значення для встановлення сімейного походження. Заявник та його мати відносить себе до польської національності і на даний час [PERSON] бажаю відновити та підтвердити свою та мамину дійсну національність, як передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». На підставі вищевикладеного, просить заяву задоволити. Заявник у судове засідання не з`явився, однак у самій заяві зазначив про розгляд справи бех його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Камінь-Каширський\~районний ВДРАЦС\~ГТУЮ у\~Волинській області явки повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Згідно ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. [PERSON] , народився [INFO] в с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва серії [NUMBER] , згідно якії мати заявника вказано [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відповідно до довідки від 21.04.2018 р. № Ф-347, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Луцьк, у метричній книзі римо-католицької парафії смт. Камінь Каширський, Камінь- Каширського району, Волинської області, за 1920 -1970 р.р. виявлено запис про шлюб від 27.12.1967 року: наречений [PERSON] , син [PERSON] (українець); наречена- [PERSON] , донька [PERSON] (полька). Судом встановлено, що [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , донька [PERSON] , уклали шлюб 04.11.1967 року, що підтверджується перекладом ізпольської мови на українську свідоцтва про шлюб. Відповідно до довідки, виданої Костелом святого Архангела Михаїла і святого Антонія, [PERSON] народився [INFO] в місцевості Нуйло, Волинська область, є практикуючим католиком і регулярно відвідує Костелом святого Архангела Михаїла і святого Антонія в Камінь Каширському. У сім`ї практикуються польські звичаї та традиції як національні, так і святкові. Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст.11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст.ст.1,3 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, у п.п.7, 11 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №12\~від 07.07.1995\~року «Про\~практику розгляду\~судами справ\~про встановлення\~неправильності запису\~в актах\~громадянського стану» роз`яснено, що при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява підставна та підлягає задоволенню. Таким чином, суд доходить до переконання, що вимога заявника про встановлення факту його польського походження відповідає, як фактичним обставинам справи встановленим судом так і положенням чинного законодавства України.

Outcome: approved