Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що 12.12.2017 року його тітка повідомила про те, що його матері стало зле, різко погіршився стан її здоров'я. Він негайно перевіз матір до Ясинуватської центральної районної лікарні, де вона померла [INFO] 25.12.2017 року він поховав свою матір на міському кладовищі в м.Ясинувата. Оскільки смерть його матері сталася на тимчасово окупованій території в м.Ясинувата, він позбавлений можливості оформити смерть матері відповідно до вимог законів України та отримати свідоцтво встановленого зразка. Свідоцтво необхідно йому для того, щоб зняти з реєстрації за місцем її проживання в [ADDRESS], подати заяву до Пенсійного фонду про припинення нарахування їй пенсії, прийняття спадщини, отримання грошової допомоги на поховання. 18.01.2018 року він звернувся до Торецького міського відділу ДРАЦС із заявою про видачу йому свідоцтва про смерть матері, однак йому було відмовлено, оскільки матір померла на непідконтрольній території України . Просить встановити факт смерті його матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м.Ясинувата Донецької області. В судове засідання заявник не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17) Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника та представника зацікавленої особи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Суд встановив, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м.Ясинувата Донецької області, що підтверджується довідкою про причину смерті, копією лікарського сідоцтва про смерть № 100, виданими 23.12.2017 року Ясинуватською центральною районною лікарнею, свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану 26.12.2017 року, та фотографіями з місця поховання (а.с.11,12-15). Судом встановлено, що Торецький міський відділ ДРАЦС не має змоги зареєструвати або надати відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м.Ясинувата Донецької області, оскільки [PERSON] не було надано медичне свідоцтво про смерть чи дублікат свідоцтва, що підтверджує факт смерті, а надано довідку про причину смерті, яка не є документом для реєстрації (а.с.16). Даючи оцінку допустимості довідки про причину смерті копії лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть [PERSON] як документам, що видані установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто довідка про причину смерті і копія медичного свідоцтва про смерть, видані 23.12.2017 року Ясинуватською центральною районною лікарнею, свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану 26.12.2017 року, - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON] суд, як виняток, приймає до уваги надану довідку про причину смерті, лікарське, свідоцтво про смерть, і оцінює їх в сукупності з фотографіями з місця поховання,і вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Ясинувата Донецької області, Україна, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про смерть матері відповідно до законодавства України.

Outcome: approved