Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

заявники звернулися до суду з вимогами: встановити факт народження дитини [PERSON], дата народження 30 жовтня 2014 року, місце народження Україна, [PERSON] Крим, селище міського типу Совєтський Совєтського району у матері [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, що зареєстрована за адресою: [INFO], місце фактичного проживання: [INFO] Крим, та батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Крим, що зареєстрований та мешкає за адресою: вул. Гагаріна, 12, село Красногвардійське, Совєтський район, Автономна Республіка Крим. В обґрунтування вимог зазначено, що 28 червня 2014 року між заявниками - [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Совєтського районного управління юстиції в Автономній [PERSON] Крим. З цього часу вони мешкають за місцем реєстрації чоловіка, в АР Крим, с.Красногвардійське Совєтського району. 30 жовтня 2014 року у подружжя народилася донька [PERSON]. Її народження зареєстроване Совєтським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим та 13.11.2014 року видано свідоцтво про народження серії І-АЯ № 519047. У зв'язку з тим, що [PERSON] Крим з 20 лютого 2014 року є тимчасово окупованою територією, свідоцтво про народження від 13.11.2014 року, що видане незаконними органами влади Автономної [PERSON] Крим, є недійсним та не створює правових наслідків. Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану 06.09.2016 року на звернення заявників відмовив у реєстрації народження дитини, так як відсутні належні документи, що підтверджують факт народження, а надані заявниками документи, що видані органами тимчасово окупованої території, є недійсними. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до суду не з'явився, начальник відділу в поданій заяві просить розглянути справу без представника та не заперечує проти задоволення позову. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Згідно паспорту громадянина України серії СЮ № 433605, виданого Приазовським РС УДМС України в Запорізькій області 01.09.2016 року, [PERSON] народилася 29.11.1991 року в с.Благовіщенка Кам'янсько Дніпровського району Запорізької області. Її місце проживання з 28.08.2008 року зареєстроване за адресою: вул.Леніна (нині Центральна), 79, с.Степанівка Друга Приазовського району Запорізької області.. [PERSON] народився 29.01.1993 року в с.Красногвардійське Совєтського району Автономної Республіки Крим, згідно паспорту громадянина України серії ЕТ № 180028, виданого 27.02.2009 року Совєтським РВ ГУМВС України в АР Крим. Його місце проживання зареєстроване з 27.02.2009 року за адресою: вул.Гагаріна, 12 с. с.Красногвардійське Совєтського району. 28 червня 2014 року між Зарубіною (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка народилася 29 листопада 1991 року в с.Благовіщенка Кам'янсько Дніпровського району Запорізької області, та [PERSON], який народився 29.01.1993 року в с.Красногвардійське Совєтського району Автономної Республіки Крим, укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Совєтського районного управління юстиції в Автономній [PERSON] Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АП № 173107 від 28.06.2014р. Згідно свідоцтва про народження серії І-АЯ № 519047, виданого 13.11.2014 року Совєтським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим, [PERSON] народилася 30.10.2014 року в смт.Совєтський Совєтського району Республіки Крим, Російської Федерації, про що 13 листопада 2014 року складений запис про народження № 173. В свідоцтві про народження батьками дитини вказані [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до даних виписного епікризу 30.10.2014 року народилася дівчинка [PERSON] у матері [PERSON], яка проживає в [INFO]. Статтею 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України встановлено, що [PERSON] Крим є тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.2,3 ст. 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлено, що свідоцтво про народження дитини серії І-АЯ № 519047 видано органом створеним, у порядку не передбаченому законом України, на тимчасово окупованій території. Даючи оцінку допустимості такому доказу суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про народження (дату, місце, відомості про батьків) [PERSON], які зазначені у свідоцтві про народження, виданому на окупованій території АР Крим, так як наведені обставини узгоджуються і підтверджуються наведеним вище виписним епікризом, даними зазначеними в заяві та паспортах заявників. Згідно п.7 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про становлення факту, зокрема факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органам державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Суд керується також положеннями ст. 257-1 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. У відповідності до ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь кого з них (п.14). Власне ім'я дитини визначається за згодою батьків (п.22). По батькові дитині присвоюється за власним іменем батька (п.23). Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви, які є обґрунтованими і підтверджені, дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення зазначених вище фактів має юридичне значення для заявників, оскільки необхідне їм для оформлення свідоцтва про народження дитини.

Outcome: approved