Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася 29.06.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина [PERSON] , [INFO] . У поданій заяві просила видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити заінтересованій особі перебувати у місці спільного проживання з заявницею за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань, меншу ніж 500м, до місця проживання [PERSON] за вказаною адресою; направити [PERSON] до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради для проходження колекційної програми строком на 6 (шість) місяців. В обґрунтування заяви зазначено, що постраждала [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою проживає син заявниці [PERSON] , [INFO] , який ніде не працює та не навчається. Декілька років [PERSON] систематично потерпає від насильства з боку сина [PERSON] . Він вчиняє вдома скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує, погрожує фізичною розправою та зловживає наркотичними речовинами, виносить речі з квартири. Кривдник не може контролювати свої дії (вчинки) та себе. Починаючи з 2020 року у Заводському районному суді міста Миколаєва неодноразово розглядалися справи щодо притягнення кривдника до адміністративної відповідальності. 18.04.2021 року [PERSON] у черговий раз вчинив домашнє насильство (фізичне), у зв`язку з чим заявниці було видано тимчасовий заборонний припис. 25.05.2021 року [PERSON] знов вчинив домашнє насильство, у зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. Поведінка кривдника негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці. Агресія [PERSON] щоразу посилюється. Вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо [PERSON] , а також настання тяжких наслідків для здоров`я заявниці є дуже високою, у зв`язку з чим заявниця просить видати обмежувальний припис, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією до кривдника, виявились неефективними та не захистили [PERSON] від насильства. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.0.2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та, в порядку ст. 84 ЦПК України, витребувано з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області інформацію щодо звернень [PERSON] з приводу неправомірних дій [PERSON] та наслідків їх розгляду. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви та наполягали на їх задоволенні, просили видати обмежувальний припис. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постраждала [PERSON] та її син - кривдник [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №325815/365 та постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.04.2020 року по справі №487/1487/20 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення [PERSON] 20.02.2020 року о 08:30 годині за адресою: [ADDRESS] , домашнього насильства психологічного характеру, яке полягало у висловлюванні на адресу своєї матері [PERSON] нецензурною лайко та погроз їй фізичною розправою. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169522/2243 [PERSON] 06.10.2020 року о 15:00 годині за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно матері [PERSON] , а саме: висловлюванні на адресу своєї матері [PERSON] нецензурною лайко та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.01.2021 року провадження у справі закрито. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169447/2091 [PERSON] 11.10.2020 року о 19:00 годині за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно матері [PERSON] , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягають у висловленні нецензурно лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.12.2020 року провадження у справі закрито. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №052665/548 [PERSON] 07.03.2021 року о 09:30 годині за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно матері [PERSON] , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягають у висловленні нецензурно лайкою та погрозі фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.05.2021 року провадження у справі закрито. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №054089/754 [PERSON] 28.03.2021 року о 13:00 годині за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно матері [PERSON] , а саме: вимагав гроші, прийшовши за місцем роботи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.06.2021 року провадження у справі закрито. Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №110765 від 18.04.2021 року у зв`язку із вчиненням 18.04.2021 року о 10:00 годині домашнього насильства фізичного характеру [PERSON] відносно матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було заборонено [PERSON] у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особо строком до 21.04.2021 року. Наразі Заводським районним судом місто Миколаєва здійснюється розгляд кримінальної справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.02.2021 року за №12021152030000086, відносно [PERSON] щодо відкритого викрадення 19.02.2021 року [PERSON] майна [PERSON] за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Згідно з п. п. 3, 6, 7, 8 частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей). Звертаючись до суду за захистом прав і інтересів, які порушенні від домашнього насильства, шляхом видачі обмежувального припису, має місце посилання заявника на те, що заінтересованою особою вчинялись щодо заявника фізичне та психологічне насильство. Частинами другої, четвертої ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland», n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності фізичного, економічного та психологічного насильства, яке [PERSON] вчиняє щодо матері [PERSON] , суд вважає, що заявник як жертва такого насильства потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про видачу обмежуючого припису підлягає задоволенню. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved