Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою, в якій просять встановити факт народження 12 вересня 2014 року їхньої дочки [PERSON] та 31 січня 2017 року сина [PERSON] в м.Сімферополі АР Крим сина [PERSON], батьками, яких є він та дружина [PERSON]. При цьому заявник зазначає, що у звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дітей та отримати належне свідоцтво. Наявні у них медичні документи про народження, видані медичним закладом на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. У Мелітопольському міському відділі ДРАЦС їм було надане письмове роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтв про народження дітей державного зразку заявники просять суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявники не зявилися, від їхнього представника адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, заперечень не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає частковому задоволенню за таких обставин. [PERSON], [INFO], є громадянкою України, та знаходиться у шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], який зареєстрований 02 жовтня 2010 року Петрівською сільською радою Красногвардійського району АР Крим, що підтверджується копіями паспортів громадянина України серії ЕТ 262873 та ЕЕ 789869, а також свідоцтвом про шлюб /а.с.5,6,8/ Відповідно до копій обмінної карти пологового будинку, виданої ДКРБ №2 м.Сімферополя, [PERSON] народила 12 вересня 2014 року дитину жіночої статі /а.с.9/. Крім того, з копії виписного епікризу вбачається, що [PERSON] також 31 січня 2017 року народила дитину чоловічої статі /а.с.10/. При зверненні до Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області з метою державної реєстрації дитини на території України дружині заявника було в цьому відмовлено з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України /а.с.11,12/. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дітей у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Медичні документи, долучені заявниками, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявників. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дітей, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їхні діти, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], [PERSON] щодо встановлення факту народження їхніх дітей, оскільки реєстрація народження дітей неможлива без відповідного рішення суду, а тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Однак, вимоги заявників підлягають задоволенню частково, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певних батьків. Імя ж дитини встановлюється відповідно до ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити імя дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст.ст.145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини.

Outcome: partial