Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить : встановити факт втрати нею - [PERSON], [INFO], джерела засобів до існування в зв'язку зі смертю чоловіка (годувальника) - [PERSON], який загинув [INFO] року при виконанні трудових обов'язків на підприємстві у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви навела наступне. 18 квітня 1962 року між нею та [PERSON], 1939 року народження, у Центральному районному ЗАГС м. Кривого Рогу був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис № 596704. Від шлюбу [INFO] року народилася донька [PERSON], а [INFO] року донька [PERSON]. [PERSON] з 1958 року розпочав свою трудову діяльність на підприємств РУ «ім. Кірова» ВО «Кривбасруда», працюючи по професії - машиніст станка на шахті «Сєвєрная» дільниця № 11, який при виконанні трудових обов'язків 24 листопада 1973 року був смертельно травмований, що підтверджується актом № 9 - 11 про нещасний випадок на виробництві та свідоцтвом про смерть актовий запис № 2523). Більше 15 років чоловік пропрацював в підземних умовах праці. На день смерті, чоловікові було 34 роки. Відповідно до довідки № 14225 від 19 грудня 2014 року, було встановлено та підтверджено, що вона - [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті та вела з ним спільне господарство, в період з 08 лютого 1963 року по [INFO] року. У зареєстрованому шлюбі спільно прожили з чоловіком 11 років. В період спільного життя, чоловік утримував її та їхніх малолітніх дітей, оскільки у нього була висока заробітна плата. Після смерті чоловіка втратили основне джерело доходу для існування, оскільки отримувала маленьку заробітну плату, якої було недостатньо навіть для проживання однієї людини. На день смерті чоловіка старшій доньці було 10 років, а молодшій 8 років. Коли загинув чоловік, працювала в РУ «ім. Кірова» трест «Дзержинськруда» за професією - виборщик мартену, в наступному переведена сигналісткою - рукоятчицею, ламповщицею. 11 грудня 1998 року була звільнена у зв'язку зі скороченням штату. Після смерті чоловіка самостійно виховувала двох малолітніх дочок, отримуючи мізерну заробітну плату. Всі роки з доньками не мала змоги повноцінно себе забезпечувати, постійно себе обмежували в харчуванні, одязі, відпочинку, оскільки після смерті чоловіка утримувала дочок і була в сім'ї єдиним джерелом доходу. З 1998 року почала отримувати пенсію за віком в розмірі 120 гривень, якої ледь вистачало на їжу, на той час не знала, що має право перейти на пенсію померлого чоловіка. На теперішній час має бажання та право отримувати пенсію покійного чоловіка, оскільки вона значно більшого розміру, яку отримує вона. На теперішній час, відповідно до довідки від 16 січня 2015 року № 192/06/06 її пенсія складає 1279 гривень 57 копійок. Отриманих коштів їй вистачає лише на оплату комунальних платежів. Одна проживає в квартирі, самостійно сплачує платежі. Потребує значних затрат на медикаменти, одяг, відпочинок, але матеріально не має змоги повноцінно себе забезпечувати. Згідно п. 3 статті 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року N 345-VI «Мінімальний розмір пенсії шахтарям повинен бути не менш як три розміри прожиткового мінімуму». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80 - VІІІ розмір прожиткового мінімуму складає 1218 гривень. Отже, вважає, що розмір пенсії яку міг би отримувати її чоловік складав би приблизно 3 654 грн., а вона отримує 1279 грн. 57 коп. Тому, вважає, що втратила джерело засобів до існування після смерті чоловіка, та на теперішній час знаходиться в непрацездатному віці та має право перейти на пенсію чоловіка. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в зв'язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, також має право на пенсію, якщо згодом втратила джерело засобів до існування. В грудні 2014 року звернулася до УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з питання переходу на пенсію чоловіка, оскільки втратила джерело засобів до існування. Отримала письмову відповідь, де вказано, що підставою для призначення пенсії подружжю померлого, які втратили джерело засобів до існування вже після його смерті, є рішення суду, оскільки визначення факту такої втрати є компетенція суду. Тому, з вищевказаних підстав, змушена звернутися до суду з заявою для встановлення факту втрати нею джерела засобів до існування після смерті чоловіка, оскільки таким чином у неї виникне право на переведення з одного виду пенсії на інший. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю, підтвердивши викладені в ній доводи. При цьому пояснила, що за життя розмір заробітної плати [PERSON] був значно вищим за розмір заробітної плати заявниці. Представник заінтересованої особи - управління пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: копія трудової книжки (а.с.6-7), довідка (а.с.8), копія свідоцтво про одруження (а.с.9), копія свідоцтва про смерть (а.с.10), копії квитанцій (а.с.11), копія акту (а.с.12), копія наказу (а.с.13), копія посвідчення (а.с.14), лист (а.с.15), копія довідки (а.с.16), копія довідки (а.с.17). Вислухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні на підставі пояснень представника заявника, досліджених письмових доказів, встановлено, що розмір заробітної плати чоловіка заявниці [PERSON] - [PERSON], який загинув [INFO] року при виконанні трудових обов'язків на підприємстві у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на час його смерті складав 343 руб. 75 коп., розмір заробітної плати заявниці складав 136 руб. 40 коп., а тому заробіток померлого [PERSON], який загинув [INFO] року, був джерелом її існування, так як останній отримував заробіток у значно більшому розмірі ніж заявниця. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту втрати [PERSON] джерела засобів до існування в зв'язку зі смертю чоловіка (годувальника) - [PERSON] залежить виникнення у заявниці права на переведення з одного виду пенсії на інший.

Outcome: approved