Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO]. Заява мотивована тим, що 01.06.2018 року о 09-10 год [PERSON] був повторно госпіталізований до психіатричного відділення, у звязку з погіршенням психічного стану. Зі слів матері-опікуна протягом декількох днів не зявлявся вдома, не відповідав на телефонні дзвінки, після повернення додому став поводитись агресивно по відношенню до рідних, відмовляється від прийому медикаментів. [PERSON] встановлений діагноз «Шизофренія, проста форма, загострення». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у звязку з загостренням тяжкого психічного захворювання потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. [PERSON] був повторно госпіталізований до психіатричного відділення. При огляді встановлено зазначений діагноз. У звязку з загостренням психічного стану [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливо лише в умовах стаціонару. З моменту госпіталізації та на час судового розгляду йому дають інєкційне лікування. Опікун [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву. Залучений представник, адвокат [PERSON], заперечувала проти заяви і підтримала [PERSON] Прокурор погодився з заявою мотивуючи тим, що для задоволення наявні законні підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO], 01.06.2018 року повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». Йому встановлений діагноз «Шизофренія, проста форма, загострення». Також встановлено, що [PERSON] з 1987 року спостерігався у дитячого психіатра. У 1989 році лікувався в РОПЛ №1 з діагнозом «неврозоподібний стан, енурез». З підліткового віку зловживає алкоголем, пє запоями до 2-3 днів, випиває близько 0,7 л горілки, спостерігаються палімпсести. Кілька разів намагався покінчити життя самогубством, останній раз викинувся з третього поверху, в результаті чого зламав обидві ноги. Лікувався стаціонарно в РОПЛ з 11.04.2000 по 28.04.2000 з діагнозом «F 60.3». У травні 2010 року проходив стаціонарну психіатричну експертизу (по факту крадіжки). 26.02.2013 року рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області [PERSON] визнаний недієздатним, призначено опікуна, матір - [PERSON]. Остання госпіталізація в гостре психіатричне відділення КЗ СОР «СОКПНД ім. О.В. Співака» з 22.09.2016 по 02.10.2016, був переведений до РОПЛ № 1, діагноз «Шизофренія, проста форма». [PERSON] є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням. Остання госпіталізація до психіатричного стаціонару з 14.06.2017 по 05.07.2017. За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 01.06.2018 року №01-11/0.7/784 [PERSON] у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved