Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій, після уточнення вимог, просила встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO]., був її чоловіком з 25.02.1968р. по день його смерті. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] помер [INFO].. Після його смерті заявниця бажає перейти на його пенсію, але у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища померлого у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про смерть вона позбавлена можливості підтвердити належними документами той факт, що перебувала з померлим у шлюбних стосунках на день його смерті, а тому звернулась до суду з зазначеною заявою. В судовому засідання заявниця пояснила, що вони з чоловіком уклали шлюб 25.02.1968р.. В подальшому під час заміни паспортних документів її чоловік отримав паспорт, в якому його прізвище було написано як «[PERSON]», внаслідок чого і у свідоцтві про смерть зазначено написання прізвища таким чином. Але у свідоцтві про шлюб та її паспорті її прізвище зазначено як «[PERSON]» і така ж форма написання прізвища зазначена для її чоловіка. Отже на теперішній час вона позбавлена можливості довести той факт, що її чоловік помер, і на момент смерті він за прізвищем іменувався як [PERSON], що перешкоджає їй реалізувати право на отримання пенсії свого померлого чоловіка та реалізувати право на спадкування. Представник заявника - адвокат Хомік С.Г., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги, - підтримав доводи заявниці та просив задовольнити її вимоги. Інші особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до паспорту повне ім'я заявниці є [PERSON], яка народилась [INFO] в с. Полудніївка Чигиринського району Черкаської області /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 25.02.1968р. Скибинською сільською радою Жашківського району Черкаської області, в цю дату було зареєстровано шлюб між [PERSON], 1946р.н., та [PERSON], який народився у 1945р.н. в с. Скибин Жашківського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис №12 /а.с.6/. Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] /а.с.4/ та військового квитка [NUMBER] /а.с.5/ [PERSON] народився [INFO] в с. Скибин Жашківського району. Російською мовою написання прізвища зазначено як «[PERSON]». При цьому військовий квиток складений російською мовою і містить відомості про те, що дружиною «[PERSON]» є жінка з таким же прізвищем та ім'я «[PERSON], 1946р.н.». В паспорті заявниці наявна помітка про сімейний стан, в якій зазначено що вона з 25.02.1968р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання, виданої КП «Придніпровська СУБ», в квартирі за адресою: [ADDRESS], - з 16.05.2001р. і до дня смерті проживав та був зареєстрований [PERSON], [INFO]. /а.с.9/. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. у віці 71 років /а.с.3/. Заявниця зазначає, що всі досліджені судом документи стосуються саме її померлого чоловіка прізвище якого в різних документах написано по-різному, а розбіжність в написанні його прізвища створює перешкоди для підтвердження факту родинних відносин з померлим чоловіком, що обумовило звернення до суду з даною заявою. Даючи оцінку доводам заявниці суд звертає увагу, що право на сім'ю, що передбачене ст.291 Цивільного кодексу України, має широкий зміст і більше деталізоване в положеннях Сімейного кодексу України (далі - СК). Згідно ч.4 ст.3 СК сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Підтвердження родинного зв'язку між чоловіком та дружиною належним документом, виданим на підставі державної реєстрації актів цивільного стану, є необхідною умовою забезпечення реалізації похідних від права на сім'ю майнових (право на спільну власність, право на утримання, спадкування та інше) та немайнових (право на ім'я, спілкування, захист членів сім'ї та інше) прав фізичної особи. Таким чином, розбіжність в написанні прізвища в документах, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, внаслідок яких заявниця позбавлена можливості підтвердити в належний спосіб безспірність того факту, що вона була дружиною померлого, свідчить про те, що права та інтереси заявниці, як дружини, є порушеними. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Зі змісту ч.2 ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що персональні дані про фізичну особу, які підлягають державній реєстрації, є інформацією з обмеженим доступом і можуть бути змінені лише за згодою такої особи, то на теперішній час внести відповідні виправлення неможливо, оскільки така особа померла. За таких обставин порушено право заявниці підлягає захисту судом. Системний аналіз та оцінка відомостей, які містяться у досліджених судом письмових доказах, не викликають об'єктивних сумнівів щодо того, що [PERSON], який помер [INFO]., і особа з повним іменем [PERSON], яка зазначена у свідоцтві про шлюб як чоловік заявниці, є однією і тією ж фізичною особою, оскільки системний аналіз та оцінка відомостей, що містяться в цих доказах, свідчать про те, що в написанні прізвища в різних документах були допущені помилки через помилкову транслітерацію прізвища в російськомовному та українськомовному написанні. При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, як джерело права, суд оцінює надані заявником докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Тож суд вважає доведеним існування та правомірність факту того, що померлий [INFO]. [PERSON] був чоловіком заявниці в період часу з 25.02.1968р. по [INFO]. (день смерті), а тому з метою усунення перешкод у реалізації заявницею свого права на спадкування після смерті чоловіка, суд дійшов висновку про можливість задоволення її вимог. Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved