Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Заявник у березні 2017 року звернулася до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що є донькою [PERSON] та [PERSON]. З невідомих заявнику причин імя її померлої матері у свідоцтві про її народження було записано не як «Пелагея», а як «Поліна», що на думку заявника могло бути через те, що її матір в селі називали більше на імя [PERSON]. Батько заявника [PERSON] помер 07.08.2003 року, спадщину після якого успадкувала матір заявника. [PERSON] 31.07.2013 року померла, і на момент смерті остання була зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично вона проживала разоміз заявником [ADDRESS]. Після смерті матері заявника залишилося спадкове майно,у тому числі земельні ділянки площею 5,19 гектарів, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території [PERSON] сільської ради. В державному акті серії СМ № 149763, який посвідчував право власності матері на ці ділянки, також неправильно було зазначено імя матері: замість правильного «Пелагея» вона зазначена як «Поліна». Спадщину після смерті матері прийняла лише заявник, оскільки протягом 8 років, починаючи з 2005 року і до смерті вона проживала разом з матірю. Єдиний брат заявниці [PERSON] від прийняття спадщини фактично відмовився, бо зі спадкодавцем на момент смерті не проживав, заяви про прийняття спадщини не подавав, на спадщину не претендує. На цей час заявник бажає оформити право на спадкування майна, що залишилося після смерті матері, у тому числі земельних ділянок, проте не може цього зробити, у звязку з розбіжностями у написанні імені матері заявника в свідоцтві про її народження з написанням її імені в свідоцтві про її смерть, написанням імені матері в державному акті на право власності на земельну ділянку з написанням її імя в свідоцтві про її смерть, а також відсутності офіційного підтвердження факту проживання з спадкодавцем на момент його смерті, що свідчить про прийняття заявником спадщини. Розбіжність з написанням імені матері в документах вже одного разу була предметом судового розгляду, зокрема рішенням тростянецького районного суду у 1984 році вже було установлено належність матері іншого правовстановлюючого документу - архівної довідки, згідно з якої мати була примусово вивезена з роботи в Германію під час Другої світової війни. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити: 1) факт, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 31.07.2013 року в м. Тростянець Сумської області; 2) факт, що [PERSON], яка померла 31.07.2013 року в м.Тростянець Сумської області належав правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа якої 5,19 гектарів, та яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області, який видано головою Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області 30.01.2004 року,серія СМ № 149763; 3) факт, що заявник постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. У судовому засіданні заявникКарпенко Н.І. заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Пояснила, що установлення указаних у заяві фактів необхідно заявнику для реалізації її права на спадщину, зокрема отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник заінтересованої особи [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, сільською радою подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти заявлених вимог заперечень не надано (а.с. 40). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якійпросив справу розглядати без його участі, проти задоволення вимог не заперечив, вказав, що спадщину після смерті матері [PERSON] приймати не бажає (а.с. 41). Заслухавши пояснення заявника,позицію заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом на підставі паспорту громадянина України серії МА 2982211, виданого 10 червня 1997 року установлено, що заявник [PERSON] народилася 26 липня 1956 року в с. Артеморястівка, Тростянецького району Сумської області (а.с. 6), її дошлюбним прізвищем було «Данілова», яке вона змінила після реєстрації шлюбу 09.11.1974 року (а.с.10). У свідоцтві про народження заявника серії ГД № 606209 від 05.08.1956 рокуімя батька російською мовою зазначено як «Данилов Иван Кузьмич», матірю «Данилова Полина Андреевна» (а.с.9). [PERSON] померла 31 липня 2013 року в м. Тростянець Сумської області (а.с. 13). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 47786338 виданого 19.05.2017 року після смерті [PERSON], померлої 31.07.2013 року, спадкова справа не заведена (а.с. 35). Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі через те, що в свідоцтві про смерть вказано імя спадкодавця «Пелагія» а в свідоцтві про народження спадкоємця вказано імя спадкодавця як «Поліна» (а.с. 17). Відповідно до виписки з рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 13 липня 1994 року виконаній російською мовою було встановлено що архівна довідка від 03 лютого 1992 року видана Управлінням КДБ по Сумській області на імя «Даниловой Полины Андреевны» належить «Даниловой Пелагее Андреевне» (а.с. 11). Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду показала, що знає заявника та її родину з 1980 рокупрацювали разом. Її мати всі називали [PERSON]. Вона жила з чоловіком у с.Артеморастівка Тростянецького району, але після його смерті та похилий вік з 2005 року проживала у місті Тростянці постійно разом зі своєю донькою заявником по вул.Л.Татаренка, 77. Померла мати заявника у віці понад 80 років. Свідку відомо, що за часи Другої світової війни вона примусово була вивезена до Німеччини на роботи. У матері заявника, крім доньки, було ще троє синів, двою померли, а один проживає на цей час в Харківській області. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] знає заявника, оскільки проживала з батьками по-сусідству в одному будинку по вул.Л.Татаренка, 77. Разом із заявником по вул.Л.Татаренка, 77 до смерті у 2013 році проживала її мати, яку свідок називала бабушка [PERSON]. До переїзду до заявника її мати проживала у с.Артеморастівка з чоловіком, але після його смерті та через похилий вік вона стала постійно жити з донькою. Згідно з пунктом 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Ураховуючи, що на переконання суду імя «Пелагія» та «Поліна» є схожими, з огляду на обставину, установлену рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13 липня 1994 року та інші досліджені у справі докази суду немає сумнівів, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті зазначимо про наступне. [PERSON] з 13.06.1980 року зареєстрована та проживає на цей час за адресою: вул. 50 років СРСР (перейменовано на [PERSON]), б. 77, кв. 2, в м.Тростянець Сумської області (а.с.15). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] до дня смерті та на день смерті була зареєстрована у [INFO], але фактично за указаною адресою не проживала. З матеріалів архівної пенсійної справи оглянутої судом [PERSON] 16.01.2004 зверталася із заявою до управління Пенсійного фонду України із заявою, у якій просила виплату її пенсії перевести з с.Артеморястівка на вул.50 років СРСР (перейменована на [PERSON]) б. 77, кв.2, в м. Тростянець Сумської області. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У свою чергу, виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Установлення факту проживання заявника з матірю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, зокрема, вони підтверджують факт, який заявник просить установити. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Вирішуючи вимогу про установлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 149763виданого на імя [PERSON] суд виходить з такого. Державний акт про право власності на земельну ділянку (пай) серії СМ № 149763 було видано на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації № 153 від 04.04.2003 року (а.с. 14). Відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області державний акт на право власності на землю серія СМ № 149763 зареєстровано 30.01.2004 за № 010863501629 на імя [PERSON], який видано власнику . Реєстраційний номер облікової картки платника податків зазначений у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян № [NUMBER] відповідає такому номеру згідно картки фізичної особи платника податків на імя [PERSON], яка міститься в архівній пенсійній справі (а.с.37,38,39). Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Тростянецького району Сумської області за [PERSON] померлою [INFO] значиться державний акт про право власності на земельну ділянку серії СМ № 149763 (а.с. 15). Згідно з пунктом 6 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки внести виправлення у первинні документи померлої [PERSON] Андріїнинеможливо, заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України. З огляду на викладене та за відсутності сумнівів, що саме [PERSON], яка як судом є матірю заявника було видано державний акт про право власності на земельну частку (пай), що перешкоджає заявнику в оформленні її права на спадщину, а тому заяву в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved