Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним, зазначивши, що [PERSON] проживає в Черешському психоневрологічному будинку-інтернаті з 22.01.1986р. по даний час, знаходиться на повному державному забезпеченні. Діагноз: олігофренія ступінь імбецильності, виражена розумова відсталість. Рішенням Сторожинецького районного суду [PERSON] був визнаний недієздатним. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 03.09.2015р., [PERSON] було призначено опікуна. Враховуючи викладене, заявник просить продовжити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі. Рішення суду повністю підтримує У суд представник Черешського психоневрологічного будинку-інтернат не з`явився, надав суду заяву у якій просить провести судове засідання без участі представників будинку-інтернат. Рішення суду повністю підтримує. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Черешської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просить розглянути справу без представника виконкому сільської ради, заяву підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні суд встановив, що [PERSON] проживає в Черешському психоневрологічному будинку-інтернаті з 22.01.1986р. по даний час, знаходиться на повному державному забезпеченні. Діагноз: олігофренія ступінь імбецильності, виражена розумова відсталість. Рішенням Сторожинецького районного суду [PERSON] був визнаний недієздатним. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 03.09.2015р., [PERSON] було призначено опікуна. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.ч. 1, 6 - 9 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Згідно висновку судово-пстихіатричного експерта №324 від 12.05.2020р. Чернівецької обласної психіатричної лікарні [PERSON] на даний час хворіє хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості з глухонімотою. Психічне захворювання, на яке хворіє [PERSON] відноситься до категорії хронічних, тобто, стійких психічних розладів. За психічним станом в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви щодо продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним.

Outcome: approved