Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є її рідною сестрою та інвалідом з дитинства І групи А безстроково, внаслідок чого страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КУ Тарутинської ЦРЛ. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, а тому потребує стороннього догляду, що й стало підставою визнання її недієздатною та оформлення опіки. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала доводи заяви, з підстав, наведених у заяві, просила її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, начальник відділу з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області Клименко І.Є. в судовому засіданні зазначила, що заперечень щодо задоволення заяви не має. Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши представлені матеріали, суд дійшов до наступного висновку. Частиною третьою статті 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 20 березня 2021 року, встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тож, судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] в даному конкретному випадку є суб`єктом звернення до суду з питання визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, оскільки є її рідною сестрою. [PERSON] , [INFO] : є інвалідом з дитинства першої А групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААА №941360 (а.с.11); потребує стороннього догляду, що підтверджується Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №43/106 (а.с.13). [PERSON] , [INFO] мешкає в будинку [ADDRESS] разом з сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №416 від 04 червня 2020 року (а.с.18). Відповідно висновку судово-психіатричних експертів №3 від 06 січня 2021 року, [PERSON] , [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Важкої розумової відсталості резидуально - органічного ґенезу», що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 (з останніми змінами 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписки з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними установами. За приписами ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Виходячи з положень ч. 1ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності ст. 62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.2 ст. 63 ЦК України), опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.4 ст. 63 ЦК України). Згідно ч. 5 вищевказаної статті, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. В силу ч. 1 ст. ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання опікунської ради Тарутинської РДА про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [PERSON] може бути призначена опікуном [PERSON] у випадку визнання останньої недієздатною. Враховуючи те, що за станом здоров`я [PERSON] , [INFO] не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки, суд вважає за необхідне визнати її недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідні положення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. На підставі викладеного

Outcome: approved