Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, вказуючи, що [INFO] помер її цивільний чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, розміром 6,0315 га , кадастровий № [NUMBER] Заявник вважає, що є спадкоємцем померлого за четвертою чергою спадкування, бо проживала зі спадкодавцем однією сім'єю з листопада 2009 року та має трьох неповнолітніх дітей, батьком яких є померлий, хоча батьківство не зареєстроване. Таким чином, виникла необхідність встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідно для прийняття спадщини померлого. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю. Заявник пояснила, що [PERSON] після звільнення з місця позбавлення волі приїхав у село до матері, яка у [INFO] померла, залишивши у спадок земельну ділянку. У 2009 році заявник стала проживати разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вони народили трьох дітей, але батьківство не оформили, бо вважали, що так зручніше. Родичів у цивільного чоловіка не було, тому, коли він раптово помер у квітні 2018 року, спадщину ніхто не прийняв . Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання заявника із [PERSON] однією сім'єю. Вона пояснила, що після смерті матері [PERSON] залишився один, а невдовзі став проживати з заявником разом. Вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] працював, утримував родину, в якій підростали троє неповнолітніх дітей. Померлий за життя визнавав дітей, а заявника - дружиною. Будь-яких інших сімейних відносин ні заявник, ні [PERSON] не мали. Вивчивши надані докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконкому Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області зроблено актовий запис № 5 від 11 квітня 2018 року. а.с. 7 За життя, 3 лютого 2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про спадщину після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, на спадкове майно у виді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, розміром 6,0315 га , кадастровий № [NUMBER] а.с. 8 За витягом зі спадкового реєстру від 3 вересня 2018 року, наданого приватним нотаріусом - [PERSON], спадкова справа, після смерті [INFO] [PERSON], не відкривалась. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК України. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для реалізації своїх прав, як спадкоємця, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. підтвердили, що [PERSON] та заявник - [PERSON], близько 8 років проживали разом, мають спільних дітей, яких померлий визнавав за своїх рідних, піклувався про них, виховував. Подружжя мали спільний бюджет, разом переїхали до спільно придбаного будинку. На день смерті цивільного чоловіка, заявник проживала разом з ним, вона безпосередньо організувала поховання. З огляду на викладене, суд вважає доведеними обставини постійного проживання заявника із цивільним чоловіком. Встановлення юридичного факту необхідно заявниці для оформлення права на спадкове майно померлого. Інших спадкоємців не встановлено, спір про право на спадщину відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved