Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] внаслідок систематичного переслідування, вчинення психологічного та фізичного насильства останнім. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що вона з 28.04.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. В квітні-травні 2019 року сімейне життя заявниці з її чоловіком погіршилось внаслідок чого вона звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про розлучення. Після звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та переїзду заінтересованою адресою в інше місце проживання, він почав її переслідувати - чекає її біля дому, біля роботи, пише погрозливі смс та обвинувачує її в різних нісенітницях. Погрожує, що якщо він не отримає громадянства України то буде її та її сина переслідувати все життя. Пише її подругам та клієнтам різні смс задля нашкодження репутації. При цьому зазначає, що переслідує його вона. Після блокування його номеру як абонента почав писати усім знайомим та рідним. Крім того, 12.06.2019 року приблизно о 11:20 на паркінгу де вона залишає автомобіль він її підстеріг та наніс тілесні ушкодження, про що нею подано заяву до органів поліції та триває кримінальне провадження. Після нанесення фізичних побоїв, вона боїться сама виходити на вулицю та повертатись з роботи, її постійно супроводжують рідні та друзі, звернулась до Центру у справах сімї та жінок для отримання психологічної допомоги де отримує допомогу психолога та юристів. На підставі викладеного заявниця просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] з забороною в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] . У судовому засіданні заявник та представник заявниці підтримали вимоги, викладені у заяві, також зазначили, що після подання заяви про видачу обмежувального припису, заінтересована особа продовжує переслідувати заявницю. Під час відпочинку із своїм сином від попереднього шлюбу в Єгипті - через декілька днів, він дізнавшись про місце відпочинку приїхав туди та постійно в отелі їх переслідував і тиснув на заявницю щоб вона з ним примирилась. Також, після повернення на Україну їй повідомив барист кафе, у якому вона проводить час з колегами, що [PERSON] до нього підходив, показував фото та просив підсипати якісь ліки у каву. Такі дії заінтересованої особи дуже лякають заявницю та загрожують її життю і здоровю у зв`язку з чим вона просить винести обмежувальний припис. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що на паркінгу тілесних ушкоджень заявниці не завдавав, а лише її обіймав. В Єгипет поїхав привітати заявницю з Днем Народження де вони гарно провели час спільно з заявницею та її сином. Взагалі не переслідує заявницю та навпаки вона його переслідує, наймає людей, які йому завдають тілесні ушкодження. Вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи долучені до справи заявником, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] з 28.04.2018 року перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі, спільних дітей від шлюбу не мають, на даний час на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу, дані обставини заявником та заінтересованою особою не оспорювались та доказуванню не підлягають. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство та погрожує їй та членам її родини. Так, судом встановлено, що учасники справи є подружжям, спільних дітей не мають, заявниця проживає разом із сином від попереднього шлюбу. В судовому засіданні в якості свідків було допитано неповнолітнього сина заявниці [PERSON] , [INFO] в присутності батька [PERSON] та брата заявниці [PERSON] , які в повній мірі підтвердили надані заявницею пояснення щодо переслідування заявниці [PERSON] Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з паркінгу подій від 12.06.2019 року, спростовуються твердження заінтересованої особи, про те, що на паркінгу в той день він заявницю лише обіймав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме роздруківки текстових повідомлень та заяв до Деснянського УП ГУНП у м. Києві заінтересована особа [PERSON] вчиняє насильство відносно заявниці [PERSON] , що змушує її та членів її сімї звертатись до правоохоронних органів за захистом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] щодо [PERSON] , а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] та виданні обмежувального припису [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial