Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Заявники у листопаді 2018 р. в порядку окремого провадження звернулися до суду з зазначеною вище заявою та просять їх спільний шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з 30.10.2012 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, у період якого заявниця [INFO] народила сина [PERSON]. Проте, заявники зазначили, що між ними відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги до один одного, у зв'язку з чим вони останні три роки не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Посилаються, що сім'я фактично розпалася, шлюб існує формально, оскільки всі спроби збереження сім'ї не мали успіху. Додатково заявниця зазначила, що у заявника [PERSON] є інша дитина, [PERSON], [INFO], яка народилась від тосунків з іншою жінкою. У зв'язку з чим заявники просили не надавати строк для примирення та розірвати їх шлюб. Заявники в судове засідання не з'явились, просили розглянути заяву у їх відсутності вимоги якої підтримали та просили її задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами. Встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2012 року (ас. 14). Від даного шлюбу заявниця [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] (ас. 13). Також, встановлено, що у заявника [PERSON] є інша дитина, [PERSON], [INFO] (ас. 12). Згідно ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. З наведених положень вбачається, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом достовірно встановлено, що заявники мають стійке переконання та бажання розірвати шлюбні відносини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved