Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], з якої вбачається, що 30.12.2015 року в лікарнів м.Луганську помер її чоловік [PERSON] 31.12.2015 року було видане лікарське свідоцтво про смерть. В теперішній час вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть для оформлення спадщини, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видано медичним закладом на тимчасово непідконтрольній території України є недійсним і не створює правових наслідків та не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Просить встановити факт смерті [PERSON] 30.12.2015 року в м.Луганську, Луганської області, Україна. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву вважає обґрунтованою, заперечень проти її задоволення не має. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 07.08.1976 року. а.с.9. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 326 від 31.12.2015 року, [PERSON] помер 30.12.2015 року внаслідок захворювання в лікарні в м.Луганську, Луганської області, Україна. -а.с.8. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті та оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Outcome: approved