Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] 27 березня 2020 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в місті Керч Автономної Республіки Крим, мотивуючи заяву тим, що з 19 вересня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, яке знаходиться на території АР Крим та банківських вкладів в ПАТ «УкрСоцбанк». В установлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агапова В.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а 19 листопада 2014 року нотаріусом на її ім`я були видані: свідоцтво про право власності [NUMBER] на Ѕ частину банківських вкладів з урахуванням відсотків як спільного сумісного майна подружжя, набутого під час шлюбу, які знаходяться у ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунках за номерами [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER]; свідоцтво про право на спадщину за законом 82 АА 0057691 на Ѕ частину банківських вкладів з урахуванням відсотків, які знаходяться у ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунках за номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. На початку 2014 року відбулася анексія Криму та на теперішній час територія Кримського півострова є тимчасово окупованою територією, а тому ці свідоцтва відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними на території України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якщо останнє місце проживання або основна частина нерухомого майна спадкодавця знаходиться в зоні АТО або окупованому Криму, місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємцем. Для захисту свого права, вона звернулася до приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Товстоноженко А.В. (за місцем свого фактичного проживання) щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак отримала відповідь, що видати їй свідоцтва не можливо, так як після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В.М. Так як видані їй свідоцтва про право власності на території АР Крим є недійсними, то вона позбавлена можливості звернутися до компетентних органів для отримання спадщини, а тому просила її заяву про встановлення факту прийняття спадщини після смерті чоловіка задовольнити. Ухвалою судді від 30 березня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Відповідно до ухвали суду від 15 червня 2020 рокудо участі у справі залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк» правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». У судове засідання заявниця не прибула, однак її представник - адвокат Найченко О.Є. подав до суду клопотання в якому вимоги викладені у заяві підтримав, просив задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа: Приватний нотаріуса Білозерського нотаріального округу Товстоноженко А.В. в судове засідання не прибула, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи: Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвокат Мус В.П. в судове засідання не прибув, однак подав до суду клопотання про залишення заяви [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини без розгляду, мотивуючи клопотання тим, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що 18 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Агаповим В.М. відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , однак відомості про особу (спадкоємця), який звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори відсутні, також відсутні відомості щодо наявності заповіту [PERSON] та із матеріалів справи не вбачається чи існують інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , або мають права на обов`язкову долю у спадщині. Крім того, на цей час Голосіївським районним судом міста Києва розглядається цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення суми банківського вкладу. Справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, а отже заявниця обрала спосіб захисту, який не передбачений нормами ЦПК України. Також, згідно інформації приватного нотаріуса Агапова В.М. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] . Вказане свідчить про наявність спору про право, а отже це є підставою для залишення заяви без розгляду. Окрім цього, просив суд звернути увагу на те, що на веб-сайті так званого «Керченского городскорго суда», що був створений Російською Федерацією знаходиться текст заочного рішення у справі 2-1478/2016 за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення суми вкладу за договором банківського вкладу. Неявка представника заінтересованої особи у справах окремо провадження не перешкоджає розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень зазначених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», за наявності певних умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів справи, а саме свідоцтва про одруження (серія [NUMBER] ) заявниця [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2003 року. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ), [PERSON] помер [INFO] в місті Керч Автономної Республіки Крим, Україна. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 цієї статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до інформації завідувача Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєвої Т.В. № 274/01-16 від 19 травня 2020 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агапова В.М. під номером 26 за 2013 рік. Зазначена інформація видана на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) номер 60230822, виданої Білозерською державною нотаріальною конторою 19 травня 2020 року. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із довідки № 2043 виданої 4 вересня 2019 року ЖЕД «ЖИЛСЕРВИСКЕРЧЬ» (назва органу викладено російською мовою) вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою інших осіб зареєстровано не було. Із лікарського свідоцтва про смерть № 319 від 1 серпня 2013 року, виданого Керченською міською лікарнею № 1 ім. Пирогова АР Крим вбачається, що смерть [PERSON] , [INFO] настала [INFO] в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до анкетних даних паспорта громадянина України (серія [NUMBER] ) [PERSON] , місцем реєстрації заявниці є: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про поховання (реєстраційний номер [NUMBER] ), виданого КП «Керченський комбінат благоустрою», [PERSON] 2 серпня 2013 року здійснила поховання [PERSON] . Таким чином, суд встановив, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , на день смерті останнього вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] здійснила поховання свого чоловіка [PERSON] , а отже, відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги та відповідно до статті 1268 ЦК України прийняла її. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER], виданого 10 листопада 2014 року на тимчасово окупованій території приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В.М., [PERSON] , [INFO] , яка є дружиною, що пережила свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] належить Ѕ частка в праві в загальному спільному майні подружжя, що було придбано ними, як подружжям під час шлюбу. Загальне спільне майно подружжя, право власності на яке у зазначеній частці визначається цим свідоцтвом складається із: грошових вкладів з належними відсотками, які зберігаються в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» Південний комерційний макрорегіон на рахунках [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які належали спадкодавцю на підставі листа № 10.201-186/84-513, виданого Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» Південний, міста Сімферополя 11 березня 2014 року (спадкова справа 85/2014) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 82 АА 0057691, виданого 10 листопада 2014 року на тимчасово окупованій території приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В.М., спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є дружиною, [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із: Ѕ частка грошових вкладів з належними відсотками, які зберігаються в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» Південний комерційний макрорегіон на рахунках [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які належали спадкодавцю на підставі листа № 10.201-186/84-513, виданого Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» Південний, міста Сімферополя 11 березня 2014 року (спадкова справа 85/2014). Таким чином, суд встановив, що зазначені вище свідоцтво про права власності та свідоцтво про право на спадшину за законом були видані на тимчасово окупованій території. Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що надані заявницею письмові докази не створюють правових наслідків, однак посвідчують факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка. Із листа приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Товстоноженко А.В. (за місцем фактичного проживання заявниці: [ADDRESS] ) вбачається, що видати заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] неможливо, так як після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу АР Крим Агаповим В.М. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що заявниця фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому її заява підлягає задоволенню, бо без встановлення факту прийняття спадщини вона позбавлена можливості отримати спадщину. Ухвалюючи рішення, суд не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, так як заінтересована особа Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») не є і не може були спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Крім того, заінтересованою особою не надано суду доказів того, що існує заповіт [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а тому встановлення судом цього факту не порушує законні інтереси та права заінтересованої особи. Крім того, наявність судової справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення суми банківського вкладу розглядається у порядку позовного провадження, а отже заявниця у відповідності до вимог статтей 4, 16 ЦПК України має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а саме із заявою про встановлення юридичного факту від якого залежить отримання нею спадщини, що не може розцінюватися судом як зловживання нею процесуальними права в розумінні статтей 2, 12, 44 ЦПК України. Статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Можливість реалізації особами свого права на судовий захист їх порушених конституційних прав є невід`ємним елементом законності у державі. Можливість отримати судовий захист порушеного чи оспорюваного суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу є одним з найважливіших прав особи, що суттєво визначає її місце у суспільстві. Так як, отримані заявницею документи про спадкові права на тимчасово окупованій території відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створюють правових наслідків на території України, а отримати на території України свідоцтво про право на спадщину за законом заявниця не може, то нею обрано вірний спосіб захисту її права на спадщину, а саме шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином посилання представника заінтересованої особи на те, що в судах наявні справи позивача до одного і того ж відповідача з аналогічним предметом спору та з тих самих підстав є необґрунтованим та судом не приймається до уваги. До клопотання про залишення заяви без розгляду представником зацікавленої особи Акціонерне товариство «Альфа-Банк» долучено довідку, видану приватним нотаріусом Керченського міського нотаріального округу Головного управління юстиції Міністерства Юстиції України в Автономній республіці Крим Агаповим В.М. 24 квітня 2014 року за номером 110/02-14 [PERSON] , із якої вбачається, що ця довідка видана [PERSON] , в тому, що 18 жовтня 2013 року вона звернулася до приватного нотаріуса Керченського міського нотаріального округу Агапова В.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заведена спадкова справа № 26 за 2013 рік. З заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] до приватного нотаріуса Керченського міського нотаріального округу Агапова В.М. звернулася [PERSON] . На теперішній час свідоцтва про право на спадщину не видані. Ця довідка видана 24 квітня 2014 року, а свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за закону на ім`я заявниці були видані 10 листопада 2014 року. Чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом суду не відомо, та наявність чи відсутність такого свідоцтва не може бути перепоною для встановлення факту прийняття спадщини, адже цим судовим рішенням не вирішується спір про право, а підтверджується тільки право заявниці на спадщину. Крім того, надана заінтересованою особою довідка підтверджує той факт, що заявниця [PERSON] 18 жовтня 2013 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved