Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, в якій спросить суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] права на земельну частку (пай) розміром 2,09 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH №444203, що виданий 01.02.2016 року Пустомитівською райдержадміністрацією на підставі рішення №253 від 16.05.1997 року. В обґрунтування зазначає, що вона як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позбавлена можливості у позасудовому порядку здійснити своє право на спадкування належного спадкодавцеві права на земельну частку (пай) розміром 2,09 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH №444203, що виданий 01.02.2016 року Пустомитівською райдержадміністрацією на підставі рішення №253 від 16.05.1997 року, оскільки як зазначено у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH №444203, виданий 01.02.2016 року Пустомитівською райдержадміністрацією на підставі рішення №253 від 16.05.1997 року, виданий після смерті спадкодавця. Представник заявника підтримав заявлені вимоги, просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи Щирецька селищна рада Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Заінтересована особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Роман Васильович в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був налженим чином повідомленим про час та місце розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні у справі докази вважає, що в задовленні заяив слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане виконкомом Сколівської сільської ради Пустомитівського район Львівської області 21.04.2012р., актовий запис № 7. Згідно листа Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.03.2021 року №Б-66/0-029-81/142-21, у відповідності до проекту роздержавлення і приватизації земель АТСС «Україна» на території Сколівської сільської ради виготовленого у 1996 році Львівським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук та затвердженого Розпорядженням Пустомитівської РДА від 18.09.1996 року №665, [PERSON] значиться у списках осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), затверджених Розпорядженням Пустомитівської РДА від 16.05.1997 року №253. Заявник зазначає, що доказами належності [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 2,09 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), слугують серед іншого, копія трудової книжки від 22.05.1959р. №802945, в якій зазначено, що її покійний дід починаючи з 25.04.1975 р. і по 30.12.1986р. дійсно працював робітником Соколівського відділення радгоспу ім. Калініна, у зв`язку із чим був включений у список осіб, які мають право на середню земельну частку (пай). Разом з тим, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження заявник просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку пай, що не передбачено ст. 315 ЦПК України, та може бути розглянуте в порядку позовного провадження. Із вимогою про встановлення факту належності спадкодавцеві правовстановлюючого документа, а саме: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH №444203, виданий 01.02.2016 року Пустомитівською райдержадміністрацією на підставі рішення №253 від 16.05.1997 року, заявник до суду не звертається, заяви про уточнення вимог до суду не надходило. Таким чином, враховуючи передбачені цивільним процесуальним законом підстави та порядок розгляду справи у порядку окремого провадження, заявлені заявником вимоги, виходять за межі переліку підстав, передбачених ст. 315 ЦПК України, а тому не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження. Крім того, суд звертає увагу на те, що акцентуючи увагу на підставах звернення до суду із заявою, заявник не надав суду доказів того, що іншого шляху як тільки звернення до суду із зазначеною заявою, не існує, що суперечить вимогам ст.318 ЦПК України. Таким чином, враховуючи що встановлення факту наявності у особи права та визнання права в порядку окремого провадження законом не передбачено, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed