Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

заявники звернулися до Золочівського районного суду Львівської області із спільною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстровано 25 січня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Сасівської сільської ради Золочівського району , про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливе. Сімейне життя між ними не склалося , фактично шлюбні відносини між ними припинені, відновити їх вже неможливо. Спільне господарство ними не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. В судовому засіданні заявники підтримали викладені у заяві обставини в повному обсязі та просили суд розірвати шлюб між ними. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що подружжям 25 січня 2001 року укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Сасівської сільської ради Золочівського району , про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу мають одного сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Спільне господарство подружжям не ведеться. Заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Подружжя домовилися, що дитина проживатиме разом з матірю [PERSON], батько буде здійснювати своє право на особисте виховання шляхом систематичних побачень з нею. Спір стосовно майна або інших питань між заявниками відсутній . Відповідно ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Крім того, відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу є обгрунтованою, відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дітини, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved