Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою до заінтересованої особи, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю між нею, [PERSON] та [PERSON] , в період з 01.01.2004 року по [INFO] року, тобто по день смерті. Свої вимоги мотивує тим, що з жовтня 1999 року по [INFO] року вона, [PERSON] і [PERSON] , проживали разом однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. У них з [PERSON] склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вона була одружена, але 29.06.1993 року між нею та [PERSON] шлюб було розірвано. [PERSON] працювала помічником санітарного лікаря в СЕС, а її чоловік, [PERSON] , охоронцем, отримували заробітні плати, які витрачали на сімейні потреби та облаштування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , який знаходився в її особистій власності. 21.10.2004 року вона подарувала своєму чоловікові 1/2 частину житлового будинку. Протягом 19 років їх спільного життя, вона була єдиною рідною людиною, яка піклувалася про [PERSON] , бо у нього до неї не було сім`ї, дітей, він не був одружений. Їх сім`я була створена на підставі спільного проживання, ведення господарства, створення спільного майна, тобто вони об`єдналися зі [PERSON] для створення їх сім`ї. Вона, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувались один про одного, розпоряджались грошовими коштами, у них був спільний бюджет, який складався з заробітних плат та пенсій. Вони були пов`язані спільним побутом, разом володіли і користувались майном. [INFO] року її чоловік, [PERSON] , помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] фактично спадок прийняла після смерті свого громадянського чоловіка, так як постійно проживала разом з ним, піклувалася про нього, у них був загальний бюджет, вони вели спільне господарство. Таким чином вона проживала із [PERSON] однією сім`єю більше 5 років. Крім цього, вона поховала його, розпорядилася його особистими речами. Від прийняття спадщини вона не відмовлялася, своєчасно звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадку, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Інших спадкоємців за законом і за заповітом немає. Визнання факту сумісного проживання зі [PERSON] має для неї важливе юридичне значення, а саме прийняття спадку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала з наведених в заяві підстав. Представник заінтересованої особи Лозівської міської ради Харківської області Курасова О.К. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та вирішення справи на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В ст.55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно п.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні взаємні права та обов`язки. Відповідно до п.1 ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] з жовтня 1999 року по [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2018 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №358. Згідно довідок КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради №317 від 03.08.2018 року, 23.05.2018 року, за адресою: [ADDRESS] , з 15.11.2003 року був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, разом з ним в будинку з 15.11.2003 року по теперішній час також зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о.державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] заявнику відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. З договору дарування частини житлового будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 21.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В., зареєстрованим в реєстрі №6172 та витягом про реєстрацію в державному реєстрі правочинів №витягу 217119, реєстраційний номер 202034, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.11.2004 року Лозівського БТІ, реєстраційний номер 7904078, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині кожному, належить житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Як зазначила заявник у своїй заяві, протягом їх спільного проживання з [PERSON] , вона була єдиною рідною людиною, яка піклувалася про нього. Вони мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувались один про одного, розпоряджалися грошовими коштами, мали спільний бюджет, який складався з заробітних плат та пенсій. Даний факт також підтверджується фотознімком [PERSON] зі [PERSON] , накладною №23 ФОП [PERSON] від [INFO] року про його поховання, а також довідкою голови Лозівського міського квартального комітету №32 [PERSON] від 19.09.2019 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , дійсно з 15.11.2003 року проживала однією сім`єю зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Вони як чоловік та жінка вели спільне господарство, мали спільний бюджет і взаємні права та обов`язки. Згідно письмової заяви-підтвердження свідка [PERSON] вона є сусідкою сім`ї [PERSON] та [PERSON] , яких знає з 2000 року, останні проживали разом однією сім`єю по день смерті [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство, спільний бюджет, працювали, мали взаємні права та обов`язки, проводили ремонтні роботи в своєму будинку та проводили облаштування прибудинкової території. Відносини між ними були добрі, вони поважали та любили одне одного. Їх житловий будинок знаходиться в належному стані, оскільки вони утримували його за свої сумісні кошти. [PERSON] поховала свого чоловіка [PERSON] за свої кошти і провела поминальний ритуал і доглядає за його могилою. Згідно письмової заяви-підтвердження свідка [PERSON] вона є сусідкою сім`ї [PERSON] та [PERSON] , яких знає з 2006 року, останні проживали разом однією сім`єю по день смерті [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство, спільний бюджет, працювали, мали взаємні права та обов`язки, за сумісні кошти проводили ремонтні роботи в своєму будинку та проводили облаштування прибудинкової території. Відносини між ними були добрі, вони поважали та любили одне одного. Їх житловий будинок знаходиться в належному стані, оскільки вони утримували його за свої сумісні кошти. [PERSON] поховала свого чоловіка [PERSON] за свої кошти і провела поминальний ритуал і доглядає за його могилою. Його родини на похованні не було. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , враховуючи, що відповідно до ст.1264 ЦК України вона може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом, так як проживали зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо. Судом встановлено та підтверджується доказами і показаннями свідків, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, з жовтня 1999 року по [INFO] року , вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного існування, несли спільні витрати та у відповідності до чинного законодавства України. Наведене свідчить про досить тривалі стосунки між сторонами та усталені відносини між ними, які притаманні подружжю. Як зазначено в Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу із спадкодавцем [PERSON] з жовтня 1999 року по [INFO] року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме оформлення спадщини, і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved