overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що 09.03.2012 року в м.Волочиськ помер її рідний брат [PERSON]. Її брат проживав і був зареєстрований один у [INFO]. В останні роки життя брат хворів, лікарі виявили у нього онкозахворювання, а в червні 2011 року хвороба загострилася, а залишившись один, він за станом здоров'я потребував сторонньої допомоги, оскільки не міг себе доглядати, тому вона 01 липня 2011 року переїхала до нього з м.Павлоград, де проживала і була зареєстрована, і проживала разом із ним до дня його смерті. Після смерті брата відкрилася спадщина, вона та її сестра [PERSON] є його спадкоємцями по закону, сестра на спадщину не претендує, а вона не може оформити спадщину на належне братові майно, оскільки вона до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини звернулася з порушенням передбаченого законом строку, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи пропуском строку. У судовому засіданні представник заявника її вимоги підтримав повністю. Заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності, [PERSON] вказавши про визнання вимог заявника, а представник заінтересованої особи вказавши, що при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник дійсно з 01 липня 2011 року і на час відкритя спадщини проживала у [INFO] разом із померлим 09.03.2012 року в м.Волочиськ братом [PERSON], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], актом обстеження фактичного проживання депутата Волочиської міської ради територіальної громади від 31.05.2017 року. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, спадкова справа після його смерті не заводилася, однак нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення строку для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що 18.11.2013 року померла її мати [PERSON], спадщину після її смерті прийняв батько [PERSON], але не оформив спадкових прав, оскільки 16.12.2013 року він помер. Її батьки проживали у власному будинку по вул.Партизанській,38 в с.Гайдайки, але оскільки вони були похилого віку, погано почувалися і не могли здійснювати за собою догляд, тому вона з березня 2010 року почала з ними проживати у їх будинку, де і проживала разом з ними до їх смерті і продовжує проживати. Після смерті батька відкрилася спадщина, вона є єдиним спадкоємцем, однак не може оформити спадщину на спадкове майно, оскільки до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини вона звернулася з порушенням передбаченого законом строку, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи пропуском строку, з рекомендацією звернутися до суду. У судовому засіданні представник заявника її вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, від заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи у відсутності їх представника, вимоги визнають. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що заявник дійсно з березня 2010 року і на час відкриття спадщини проживала разом із померлим 16.12.2013 року батьком [PERSON] по вул.Партизанській,38 в с.Гайдайки Волочиського району, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою Купільської сільської ради від 02.12.2016 року. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, спадкова справа після його смерті не заводилася, а нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка до березня 2004 року проживала одна у власному будинку в с.Варварівка Полонського району. Мати тривалий час хворіла і не могла самостійно здійснювати за собою догляд, тому в березні 2004 року вона забрала її до себе в с.Поляни Волочиського району, де і проживала разом з нею до її смерті. Після смерті матері відкрилася спадщина, вона є спадкоємцем по закону, однак не може оформити спадщину на належне матері майно, оскільки до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини вона звернулася з порушенням передбаченого законом строку, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи пропуском строку, рекомендувавши звернутися до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, від заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи у відсутності їх представника, із заявою погоджується, визнає її в повному обсязі. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що заявник дійсно з березня 2004 року і на час відкриття спадщини проживала разом із померлою [INFO] матір'ю [PERSON] по [ADDRESS], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою старости с.Поляни від 26.01.2017 року. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила, спадкова справа після її смерті не заводилася, а нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] року в с.Щаснівка Волочиського району помер її рідний брат [PERSON]. Її брат проживав і був зареєстрований один у [ADDRESS], в червні 2006 року отримав травму, тому потребував сторонньої допомоги, оскільки не міг себе доглядати, тому вона в липні 2006 року переїхала до нього у село і проживала разом із ним до дня його смерті. Після смерті брата відкрилася спадщина, вона є його спадкоємцем по закону, однак не може оформити спадщину на належне братові майно, оскільки вона до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини звернулася з порушенням передбаченого законом строку, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи пропуском строку. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, від заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи у відсутності їх представника, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник дійсно з липня 2006 року і на час відкритя спадщини проживала разом із померлим [INFO] року в с.Щаснівка Волочиського району братом [PERSON] по [ADDRESS], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою старости с.Щаснівка Волочиського району від 26.04.2017 року. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, спадкова справа після смерті спадкодавця заведена по заяві [PERSON] від 23.02.2017 року, однак нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення строку для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] року померла тітка її матері [PERSON], яка проживала в с.Бронівка Волочиського району одиноко, а в 2005 році вчинила на її ім'я заповіт на все своє майно. В зв'язку з тим, що [PERSON] була особою похилого віку, хворіла і не могла здійснювати за собою догляд, в лютому 2005 року вона забрала її до себе в с.Куровечка, де вона і проживала з нею до дня її смерті. Після її смерті відкрилася спадщина, вона є спадкоємцем по заповіту, однак не може оформити спадщину на належне спадкодавцю майно, оскільки вона до нотаріуса з приводу прийняття спадщини звернулася з порушенням передбаченого законом строку, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи цим. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно з лютого 2005 року і до дня своєї смерті, тобто на час відкриття спадщини, проживала разом із заявником в будинку [ADDRESS], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою старости сіл Сарнів та Куровечка Волочиського району (а.с.23). Спадкодавець [PERSON] згідно заповіту від 12.04.2005 року, який не змінювався і не скасовувся, заповіла все своє майно заявниці, спадкова справа після померлого спадкодавця не заводилася, що підтверджується відповіддю нотаріуса, спадкоємець від прийняття спадщини не відмовлялася, а нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1273 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що з липня 1960 року вона почала проживати разом із [PERSON] в [ADDRESS] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в них народилося четверо дітей, вони спільно вели домашнє господарство, мали взаємні права та обов'язки, спільні кошти, були об'єднані спільним побутом, виховували спільних дітей, а [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, вона звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак не може оформити спадщину на належне [PERSON] майно, оскільки нотаріус їй відмовила і рекомендувала звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років. У судовому засіданні представник заявника її вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник та [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно проживали однією сім'єю з 1960 року по [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, тобто спільно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідками старости с.Тарноруда (а.с.14,15). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини звернулася лише заявник. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що факт необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що її дошлюбне прізвище [PERSON] і вона є племінницею померлої 03.08.2009 року [PERSON], яка була рідною сестрою її батька [PERSON], померлого 03.03.2005 року, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті тітки на належне їй майно, оскільки відсутній актовий запис про народження її тітки, а відділ ДРАЦС їй відмовив у поновленні актового запису про народження тітки, тому нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки через неможливість прослідкувати родинні відносини між її батьком та його сестрою. Встановлення факту необхідне для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про вирішення заяви на розсуд суду, просить слухати справу у його відсутності. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Свідки [PERSON]Й та [PERSON] підтвердили, що батько заявника [PERSON] був рідним братом [PERSON], а заявниця є її племінницею. Згідно копій свідоцтв про смерть, 03.03.2005 року в с.Зелена помер [PERSON], а 03.08.2009 року в с.Зелена померла [PERSON], а в свідоцтві про народження заявника її батьком записано [PERSON] (а.с.5-9). Відповідно до витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки, [PERSON], [INFO] - голова двору, [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON], [INFO]-сестра (а.с.15). Згідно листа Державного архіву Хмельницької області від 31.03.2017 року, книги реєстрації актів про народження по с.Зелена Волочиського району за 1921 рік на державне зберігання не надходили (а.с.12). Відділ ДРАЦС відмовив заявнику у поновленні актового запису про народження [PERSON] (а.с.11). Нотаріальною конторою заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність в архівах органу ДРАЦС свідоцтва про народження вказаної особи та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин (а.с.10). Згідно копії спадкової справи, заявник на момент смерті батька та [PERSON] проживала разом із ними, а 16.12.2016 року подала заяву про прийняття спадщини (а.с.23-28). Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою вказуючи, що її чоловік [PERSON] був зареєстрований та проживав у м.Хмельницькому, а його родичка з боку матері [PERSON] була зареєстрована і проживала в [INFO], була одинокою, за віком та станом здоров'я потребувала сторонього догляду, тому [PERSON] в березні 2000 року переїхав до неї, де постійно проживав з нею до її смерті 03.06.2006 року. Ще за життя вона вчинила заповіт на її чоловіка, однак він проживаючи там і прийнявши по суті спадщину, не оформив своїх спадкових прав, а 05.01.2015 року він помер. В свою чергу вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, який прийняв спадщину після смерті [PERSON]Г, однак вона не може оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що її чоловік пропустив строк для прийняття спадщини, тому встановлення факту їй необхідне для оформлення спадщини. У судовому засіданні представник заявника її вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що чоловік заявника [PERSON] дійсно з березня 2000 року і на час відкриття спадщини проживав разом із померлою 03.06.2006 року бабусею [PERSON] без реєстрації свого місця проживання в [INFO], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], довідкою старости с.Бронівка Волочиського району. Спадкодавець [PERSON] залишила після себе заповіт від 08.08.1997 року, згідно якого заповіла все своє майно онуку [PERSON], спадкова справа після її смерті не заводилася, а в подальшому спадкодавець [PERSON] заповіту після себе не залишив, з ним разом проживала і була зареєстрована заявник, яка в подальшому подала заяву про прийняття спадщини після його смерті. Нотаріальна контора відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину з рекомендацією звернутися до суду. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказує на те, що 02 квітня 2004 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 92 від 11 березня 2003 року їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,94 га, серії ЧН № 092088, в якому не вірно зазначено її прізвище Петричекно, а не Петриченко, що є перешкодою в укладенні між нею та орендарем договору оренди земельної ділянки, тому просить встановити, що зазначений вище державний акт, виданий на імя «Петричекно Ніни Андріївни», належить «Петриченко Ніні Андріївні». Заявник у судове засідання не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Ічнянської міської ради у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2004 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 92 від 11 березня 2003 року на ім»я «Петричекно Ніни Андріївни», яка проживає в [INFO], був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,94 га, серії ЧН № 092088 (а.с. 6). Із копії свідоцтва про одруження від 09 листопада 1962 року вбачається, що [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «Петриченко» (а.с. 5). З копії паспорта заявника вбачається, що її прізвище у ньому зазначене як «Петриченко» (а.с. 3). Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що удержавному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на імя «Петричекно Ніни Андріївни», було помилково записано її прізвище Петричекно, а не Петриченко, а тому заявнику необхідно встановити факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3,94 га, серії ЧН № 092088, виданого на імя [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і встановити його іншим шляхом не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказує на те, що 10 січня 2007 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 423 від 23 липня 2004 року їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,9469 га, серії ЧН № 104011, в якому не вірно зазначено її прізвище Войцех, а не Войцих, що перешкоджає в отриманні нею витягу з Державного реєстру речових прав, тому просить встановити, що зазначений вище державний акт, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Парафіївської селищної ради у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2007 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 423 від 23 липня 2004 року на імя [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,9469 га, серії ЧН № 104011 (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження заявника видно, що її прізвище у ньому зазначене як «Войцих» (а.с. 4), таке ж саме прізвище останньої зазначене у її паспорті та пенсійному посвідченні (а.с. 3, 5). 29.12.2014 року на ім»я заявника була видана копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого видно, що земельна ділянка площею 3,9469 га (кадастровий номер: 7421789200:06:000:0227) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва року, розташована на території Южненської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 6), що також підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 104011. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що удержавному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на імя [PERSON], було помилково записано її прізвище Войцех, а не Войцих, а тому заявнику необхідно встановити факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку площею 3,9469 га, серії ЧН № 104011, виданого на імя [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і встановити його іншим шляхом не можливо.

Outcome: approved