Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою 29.01.2018 року мотивуючи тим, що її мати - [PERSON], [INFO], росіянка, проживала з її біологічним батьком - [PERSON],[INFO], за національністю - німець, однією сім'єю без укладання шлюбу протягом 1976-1982 років. Вони познайомилися працюючи разом на Хмельницькій обласній фабриці хімчистки та фарбування одягу, два місяці зустрічалися, а потім почали проживати разом, винаймаючи житло у м. Хмельницький. На той час [PERSON] з 27.09.1962 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], але близько шести років (починаючи з 1976 року) не проживала разом з ним. Під час спільного проживання [PERSON] із [PERSON], [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Оскільки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, батьком дитини під час реєстрації її народження було записано [PERSON], відповідно до ст.54 Кодексу про шлюб та сім'ю України. [PERSON], визнавав себе батьком [PERSON], оточував її батьківською турботою, виховував, фінансово забезпечував та піклувався про сім'ю. В листах [PERSON] пригадує як співав пісні маленькій «[PERSON]», ділиться приємними спогадами від спільних з донькою поїздок на море, пригадує як купував іграшки. [PERSON] і [PERSON] спільно виховували і утримували доньку - [PERSON], навіть після того, як почали проживати окремо. З квітня 1982 року [PERSON] і [PERSON] разом з донькою [PERSON] почали проживати окремо. [PERSON] матеріально допомагав в організації весілля дочки та привітав молоде подружжя вітальною телеграмою, копія якої додається. Також, друга сім'я [PERSON] підтримувала дружні стосунки з [PERSON], що стверджується копіями листів кровного брата - [PERSON] до [PERSON]. [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі та з колонії направляв листи до [PERSON], в яких він визнавав «[PERSON]» своєю сестрою. [PERSON] помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. 14.10.2000 року вона, [PERSON], зареєструвала шлюб із [PERSON], взявши після шлюбу його прізвище. [INFO] помер [PERSON], у віці 70 років у м. Хмельницький. Вона, будучи донькою [PERSON], доглядала його до дня смерті, надавала йому допомогу на лікування та поховала батька за свій рахунок. Слід зазначити, що дружина [PERSON], [PERSON], розлучилася з ним 23.09.1981 року, що стверджується копією рішення Хмельницького міськнарсуду, як і її мати, яка також розлучилася з [PERSON] 19 травня 1981 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. [PERSON] прохав [PERSON] залишити на [PERSON] заповіт, вказавши, що вона являється його донькою. [PERSON] виконала посмертну волю чоловіка та заповіла все своє майно в рівних частках кожному онуку - [PERSON] та [PERSON], [INFO] - доньці [PERSON]. Спорів з приводу спадщини між [PERSON] та іншими спадкоємця [PERSON] немає, але з встановленням факту батьківства буде встановлено сімейний і правовий зв'язок між дитиною і батьком і це надасть право встановити їй своє походження. У зв'язку з чим, заявник просить встановити факт батьківства громадянина України [PERSON], національність - «німець», громадянин України, який помер [INFO], стосовно неї [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Хмельницький та зобов'язати Відділ реєстрації актів громадянського стану пом. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], вчинений 01.11.1977 року за № 2638, а саме: прізвище дитини [PERSON], по-батькові [PERSON], в графі відомості про батька [PERSON], національність росіянин, громадянин України - виключити, вказавши в графі «батько» - [PERSON], національність німець, громадянин України. Заявник [PERSON] та представник заявника, адвокат [PERSON], в судовому засіданні обставини викладені у заяві підтримали в повному обсязі та просили встановити факт батьківства громадянина України [PERSON], [INFO], національність - «німець», який помер [INFO], відносно [PERSON], яка народилась [INFO] в м. Хмельницький; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], вчинений 01.11.1977 року за № 2638, виключивши відомості: прізвище дитини «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]», в графі відомості про батька «[PERSON], росіянин, громадянина України» та внести відомості: прізвище дитини «[PERSON]», по - батькові «[PERSON]», у графі «батько» - [PERSON], національність німець, громадянин України». Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просив дану справу слухати без його участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], зареєструвала шлюб зі [PERSON], мала дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.12, 13, 52), [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1962 року по 19.05.1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу Починаючи з 1976 року вони не проживали разом, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 09 січня 2018 року, яка посвідчена нотаріусом Єфремівського нотаріального округу Тульської області та зареєстрована в реєстрі за № 71/86-4/71-2018-1-9, узгоджується з показами свідків та визнається учасниками справи. Також встановлено, що [PERSON], [INFO], росіянка, уродженка м. Єфремова Тульської області, проживала з біологічним батьком [PERSON] - [PERSON],[INFO], за національністю німець, уродженцем с. Успенівка, Маріупольського району, Донецької області, однією сім'єю без укладання шлюбу протягом 1976 - 1982 років, оскільки познайомилися, працюючи разом на Хмельницькій обласній фабриці хімчистки та фарбування одягу, два місяці зустрічалися, а потім почали проживати разом винаймаючи житло у м. Хмельницький. Даний факт підтверджується копіями трудових книжок [PERSON] і [PERSON], копією членського квитка [NUMBER] [PERSON] та показами свідків, колег по роботі [PERSON], [PERSON], сестри [PERSON] - [PERSON], дружини [PERSON] - [PERSON] (а.с. 14-16, 19-20, 58-63, 66-70). Судом встановлено, що від спільного проживання [PERSON] та [PERSON], [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Однак, [PERSON] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, батьком дитини, [PERSON], було записано [PERSON], про що у книзі реєстрації актів про народження 01.11.1977 року зроблено запис за № 2638 про народження дитини [PERSON], в графі мати записано - [PERSON], національність «росіянка», а в графі батько - [PERSON], національність «росіянин», що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10) та копією заяви [PERSON] від 09 січня 2018 року, яка посвідчена нотаріусом Єфремівського нотаріального округу Тульської області та зареєстрована в реєстрі за № 71/86-4/71-2018-1-9 (а.с. 52). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], уродженець с. Успенівка, Маріупольського району, Донецької області, за національністю - німець, що встановлено в рішенні від 20.12.1994 року Хмельницького міського суду, та підтверджується матеріалами справи (а.с. 17, 18, 21), помер [INFO] року у віці 70 років у м. Хмельницький, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 22), перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18.01.1962 року по 04.10.1981 року, що підтверджується копією рішення від 23.09.1981 року Хмельницького міського народного суду (а.с.23-24), від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який був засуджений 17-18.11.1993 року до трьох років позбавлення років в колонії суворого режиму та відбував покарання з 20.10.1993 року по 19.10.1996 року, що підтверджується копією довідки серії ЕХ № 089080 (а.с. 27) та помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 28). Також встановлено, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON], тривалий час проживав з її матір'ю (з 1976 по 1982 роки) у незареєстрованому шлюбі, оточував її батьківською турботою, виховував, фінансово забезпечував та піклувався про сім'ю, навіть після того, як [PERSON] і [PERSON] з квітня 1982 року почали проживати окремо, продовжував приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні заявника, кожного року влітку возив доньку на море,матеріально допомагав в організації весілля дочки, в свою чергу [PERSON] доглядала його до дня смерті, надавала йому допомогу на лікування та поховала батька за свій рахунок, що підтверджується письмовими та усними показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та матеріалами справи (а.с. 29-34). Також, друга сім'я [PERSON], підтримувала дружні стосунки з [PERSON], а саме: [PERSON] з колонії направляв на адресу [PERSON] листи, в яких він визнавав заявника своєю сестрою, що підтверджується матеріалами справи та узгоджується з показами свідка [PERSON], та сам [PERSON] прохав [PERSON] залишити на [PERSON] заповіт, яка виконала посмертну волю чоловіка та заповіла все своє майно в рівних частках кожному: онуку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копією заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори 14 квітня 2010 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1-536 (а.с. 25) та узгоджується з показами свідка [PERSON]. Відповідно до ч.1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.15Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини(наприклад , відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У пункті 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з роз'ясненнями у п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно дост.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 54 КпШС батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Відповідно до ст. 54 КпШС якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], а тому є підстави для задоволення поданої заяви.

Outcome: approved