Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 15 лютого 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 166. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 15 лютого 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дітей. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 15 лютого 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 166 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, про що 04.12.2017 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей (а.с. 8-9). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved