Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Заявник звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності заповіту та встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наступні обставини. Заявник звернулася до Державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Штельмак Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] . Однак у вчиненні нотаріальної дії заявниці було відмовлено, оскільки у заповіті ім`я заявниці вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Крім того, наявні розбіжності в написанні по батькові: в заповіті вказано по батькові спадкодавці як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження заявниці по батькові її матері вказано як « [PERSON] ». Дана обставина унеможливлює реалізацію заявницею своїх спадкових прав на майно матері. Тому виникла необхідність у встановленні факту належності заповіту, а саме: факт належності [PERSON] , померлої [INFO] заповіту, посвідченого головним лікарем Центральної міської лікарні м. Орджонікідзе Дніпропетровської області Шутофедовим Г.Д. 25 листопада 1997 року за реєстровим №45, де спадкоємицю зазначено як « [PERSON] » та встановлення факту родинних відносин, а саме: факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 23.11.1984р. зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.37). [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500га в межах згідно з планом, розташована в [ADDRESS] , що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП АП №000613, виданого Першотравенською сільською радою народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області 05 листопада 1998 року за кадастровим номером 122038800:04:002:0019. За життя [PERSON] оформила заповіт, посвідчений головним лікарем Центральної міської лікарні м. Орджонікідзе Дніпропетровської області Шутофедовим Г.Д. 25 листопада 1997 року за реєстровим №45, згідно якого заповіла сертифікат на право на земельну частку/пай/серії ДП №0063899, виданого КСП «Зоря» с. Запорізьке Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.16). 28 травня 2020р. [PERSON] звернулася до Державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Штельмак Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] . Однак у вчиненні нотаріальної дії заявниці було відмовлено, оскільки у заповіті ім`я заявниці вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Крім того, наявні розбіжності в написанні по батькові: в заповіті вказано по батькові спадкодавці як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження заявниці по батькові її матері вказано як « [PERSON] ». Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як вбачається із довідки, виданої Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області №234 від 11.09.2020р., на момент своєї смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала зі своєю донькою [PERSON] в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Наведене також підтверджується витягом з погосподарської книги №235 від 11.09.2020р., згідно якої мати [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала зі своєю донькою [PERSON] в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] (а.с.39). Крім того, як вбачається із акту щодо встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] від 11 вересня 2020р., [PERSON] , [INFO] є дочкою померлої [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що заявник [PERSON] , [INFO] є дочкою померлої [PERSON] , [INFO] . Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, у заповіті від 25.11.1997р. за реєстровим №45 ім`я заявниці вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] ім`я заявниці вказано як « [PERSON] » (а.с.15). Крім того, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] також зазначено ім`я заявниці як « [PERSON] » (а.с.5). Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 31.05.2000р. також видана на ім`я « [PERSON] » (а.с.8). З наведеного вбачається, що у заповіті від 25.11.1997р. за реєстровим №45 помилково вказано ім`я заявниці як « [PERSON] ». На підставі викладеного, суд приходить до переконання про задоволення вимоги про належність [PERSON] , померлої [INFO] заповіту, посвідченого головним лікарем Центральної міської лікарні м. Орджонікідзе Дніпропетровської області Шутофедовим Г.Д. 25 листопада 1997 року за реєстровим №45, де спадкоємицю зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги заявника підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved