Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою, в його обґрунтування посилаючись на те, що [INFO]. померла його рідна тітка - , [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розташованої на території Чумаковської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221488000-07-021-0009. У тітки був рідний брат (батько заявника), [PERSON], який помер ще [INFO]. Відтак, після смерті рідної тітки заявник залишився єдиним спадкоємцем. Як зазначається заявником при зверненні до суду, його споріднення з померлою визначаться наступним чином: його тітка, [PERSON], є рідною сестрою [PERSON], який є його батьком. Вони обидва мають спільних батьків: [PERSON] та [PERSON]. Під час розгляду справи про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2005, ( цивільна справа №2-1531/05) було встановлено, що [PERSON], є племінником [PERSON], а тому дані обставини не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст.61 ЦПК України. Але нотаріусу для того, щоб видати свідоцтво про право на спадщину, необхідно, щоб вищезазначені обставини були зазначені в резолютивній частині рішення суду, а не в мотивувальній, як це зазначено в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2005 р., через що й має місце дане звернення до суду, адже в свідоцтві про народженні батька заявника не зазначено його батьків, які одночасно є батьками й його рідної тітки, яка померла. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що на момент смерті рідної тітки він проживав та був зареєстрований разом з нею в будинку [ADDRESS], та за ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті рідної тітки, опікуном якої він був та за якою я доглядав до самої її смерті й поховав її. Але коли він 14.11.2014 р. звернувся до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що з наданих ним документів не вбачається споріднення між ним та його тіткою, адже в свідоцтві про народження його батька не зазначені відомості про його батьків, які є батьками й його тітки, тому факт споріднення між ним, [PERSON], та його тіткою, [PERSON], можливо встановити тільки в судовому порядку. У судовому засіданні заявник та його представник за довіреністю вимоги заяви підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просили суд повністю задовольнити подану до суду заяву. Заінтересована особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитав свідків, та дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до випису про народження [PERSON] народилася [INFO]. Як встановлено судом на підставі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO].; за життя місце проживання померлої було зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2005 р. було встановлено опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], та призначено [PERSON], 1955 р.н., опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO] Судом в цій справі було встановлено, що [PERSON] є інвалідом 1 групи з психічного захворювання та потребує стороннього догляду; згідно з висновком судової психіатричної експертизи [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Після смерті померлої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розташованої на території Чумаковської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221488000-07-021-0009, що підтверджується відповідним державним актом. Постановою нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14.11.2014 р. на звернення [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що з наданих документів не вбачається споріднення між [PERSON] та його тіткою, адже в свідоцтві про народження його батька (тобто батька заявника) не зазначені відомості про його батьків, які є батьками й його тітки. Як вставлено судом на підставі свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], яки є батьком [PERSON] (заявник), помер [INFO]., що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали майже аналогічні пояснення, свідчили, що [PERSON] є їх сусідом, його знають дуже давно та були знайомі з його батьками, а також його рідною тіткою - [PERSON], яка померла, та яку до смерті доглядав [PERSON] та поховав її, він був її опікуном, оскільки вона дуже хворіла, інших рідних вони не мали. Згідно з довідкою четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори від 23.12.2014 р., наданої на запит суд, згідно даних архіву четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори після померлої [INFO]. гр. [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини №30 від 11.01.2014 р. від імені гр. [PERSON] було відкрито спадкову справу №14/2014, будь-яких інших заяв до зазначено спадкової справи не долучалося, свідоцтва про право на спадщину не видавались. 14.11.2014 р. на ім'я [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 ППВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, суд погоджується із слушністю доводів заявника щодо того, що він є рідним племінником [PERSON], що підтверджується наданими суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами: поясненнями заявника та його представника, поясненнями свідків та письмовими доказами, відповідно до яких наявність цих родинних відносин суд встановлює на підставі єдності прізвища та по батькові померлої [PERSON] та [PERSON], батька заявника, та місце проживання заявника та померлої [PERSON] було зареєстровано за однією ж адресою ([ADDRESS]), через що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved