Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини своєї дружини від першого шлюбу та внесення змін до актового запису. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 жовтня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у виконкомі Дмитрівської сільської ради. До реєстрації шлюбу вони три роки проживали у цивільному шлюбі - з літа 2005 року. До реєстрації шлюбу з ним [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON], від якого [INFO] року народила сина [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано 09.03.2005 року. В нього з дружиною є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Він бажає усиновити й дитину дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу між ним та [PERSON] вони проживають однією сім'єю за його постійним місцем проживання [ADDRESS]. З [PERSON] у нього склалися дуже гарні стосунки, він дуже прив'язався до нього, вважає і називає його своїм батьком. Він дуже любить хлопчика, турбується та піклується про нього, створює всі належні умови для його розвитку, утримує та виховує його і ставиться до хлопця, як до своєї рідної дитини. Біологічний батько дитини, як і мати, не заперечують проти усиновлення ним [PERSON]. Він має від батька дитини нотаріальну згоду на усиновлення. Він має місце для проживання - будинок у [ADDRESS]; працює і має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім'ї. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має гарний стан здоров'я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Згода батька дитини [PERSON] на усиновлення [PERSON] є, однак, відповідно до ч.2 ст.219 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини може бути проведено і без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встновлено, що вони не проживають з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Саме таке положення склалося й з батьком [PERSON] - [PERSON], який проживає вже тривалий час окремо, має свою сім'ю, від своїх батьківських обов'язків та від участі у вихованні дитини самоухилився вже давно, ще до розірвання шлюбу з [PERSON]. За минулі після розірвання шлюбу 13 років з боку [PERSON] не було жодного суттєвого випадку прояву уваги до дитини, зустрічі з нею, надання будь-якої допомоги і, тим більше, виховання. Не було також і цікавості, як проходить життя дитини, як здоров'я, чи не потребує вона чогось. А це свідчить про те, що жодних батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] не виконував і не виконує. За таких обставин звернувся до суду і просить постановити рішення про усиновлення ним [PERSON], [INFO], змінити прізвище усиновленої ним дитини з [PERSON] на [PERSON] , а по батькові - з [PERSON] на [PERSON]. Та записати його у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільно стану батьком усиновленої дитини. В судовому засіданні заявник викладені обставини в заяві підтримав та доповнив, що відносини у нього з дитиною склалися добрі та він усвідомлює наслідки ухваленого рішення. Він став проживати із своєю дружиною в цивільному шлюбі ще коли [PERSON] було лише 3 роки. З того часу він виховує хлопчика, піклується про нього. І взагалі вважає його своїм сином. [PERSON] теж його любить і називає татом. В них давно вже одна сім'я, але зараз він хоче, щоб їх сім'я носила одне прізвище і в дітей було одне по-батькові. [PERSON] теж цього хоче. У біологічного батька [PERSON] вже давно своя сім'я. Йому ніхто й ніколи не перешкоджав спілкуватись з сином. Він сам цього не захотів. Батько приїжджав до сина за весь цей час всього два рази. Він має у власності 3 земельні ділянки, за оренду яких щорічно отримує 25 000 грн. на рік. Крім того, підробляє муляром на будівництві і має постійний прибуток. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суду пояснила, що син вважає її чоловіка - заявника по справі своїм батьком, слухається його. В них вже давно одна міцна сім'я. Та вони хочуть, щоб діти мали одне прізвище, щоб [PERSON] не вважав себе відокремленим від родини. Вони поговорили із [PERSON] і він також хоче бути усиновленим заявником по справі. Представник заінтересованої особи - Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - Головащенко В.А. проти задоволення заяви не заперечував та додатково суду пояснив, що вони виїздили за місцем проживання родини заявника, говорили з дитиною про усиновлення. [PERSON] вважає заявника своїм батьком і бажає бути усиновленим ним. Житлові умови в родині заявника гарні, в [PERSON] є власна кімната. Тому Службою було складено висновок про доцільність усиновлення, оскільки це відповідає інтересам дитини. І, з урахуванням вищевикладеного, представник проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що викладені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.211 СК України, заявник по справі [PERSON] має право бути усиновителем, оскільки є повнолітньою та дієздатною особою, старшим за [PERSON], [INFO], не менш, як на п'ятнадцять років. Як встановлено в судовому засіданні, 10.10.2009 року заявник уклав шлюб з [PERSON] (а.с.7), який вони зареєстрували у виконкомі Дмитрівської сільської ради. До реєстрації шлюбу з заявником [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] (а.с.9-10), від якого [INFO] року народила сина [PERSON] (а.с.8). Заявник бажає усиновити сина дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], оскільки з 2005 року заявник з [PERSON] проживають однією сім'єю в будинку заявника за адресою: с.Борисівка Нікопольського району Дніпропетровської області по вул.Молодіжній, 21. З сином дружини [PERSON] у заявника склалися гарні стосунки, хлопчик дуже прив'язався до заявника, вважає і називає його своїм батьком. Заявник, в свою чергу, дуже любить хлопчика, турбується та піклується про нього, створює всі належні умови для його розвитку, утримує та виховує його і ставиться до хлопця, як до своєї рідної дитини. Біологічний батько дитини, як і мати, не заперечують проти усиновлення заявником [PERSON]. Батько хлопчика надав нотаріальну згоду на усиновлення [PERSON] (а.с.14). Заявник має місце для проживання - будинок у [ADDRESS] (а.с.17), працює і має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім'ї, має гарний стан здоров'я (а.с.20), спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у поліції, психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває (а.с.18-19). Біологічний батько [PERSON] за минулі після розірвання шлюбу 13 років не проявляв уваги до дитини, не зустрічався з сином, будь-якої допомоги не надавав, вихованням сина також не займався. Тобто, жодних батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON] [PERSON] не виконував і не виконує. Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області вважає усиновлення заявником [PERSON] неповнолітнього [PERSON], [INFO], доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. см.12-13). За таких обставин суд також вважає усиновлення доцільним та таким, що відповідає інтересам [PERSON], а також вважає за необхідне внести зміни до актового запису про народження дитини, згідно вимогам заявника [PERSON] Враховуючи викладене та

Outcome: approved