Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

заявник ТМО «Фтизіатрія» у м. Києві звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебуває на обліку в ТМО «Фтизіатрія» в м. Києві з 17.12.2017 року з діагнозом заразна форма легеневого туберкульозу, становить загрозу розповсюдження цієї хвороби, а отже, потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного стаціонару. Також зазначено, що [PERSON] відмовляється від обстеження та лікування, чим порушує протиепідемічний режим, що становить загрозу зараження туберкульозу інших. Посилаючись на те, що [PERSON] є епідеміологічно небезпечною для оточуючих, пройти курс лікування у добровільному порядку відмовляється, відповідно підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації до Київської міської туберкульозної лікарні № 2. У судовому засіданні представник заявника - територіального медичного закладу «Фтизіатрія» заявлені вимоги з зазначених у заяві підстав підтримала, просила заяву задовольнити. Також пояснила суду, що територіальним медичним закладом «Фтизіатрія» вживаються всі належні заходи для роз»яснення хворим небезпеки, що загрожує їм з огляду на їх стан здоров»я, правила поведінки з оточуючими їх людьми, доводиться їм до відома де вони можуть пройти курс лікування, що для них є безкоштовним за рахунок держави. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні відсутня. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідно до правил статей 344, 345 ЦПК України, у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або продовження строку примусової госпіталізації повинні бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування. Заява подається протягом 24-х годин з часу виявлення порушення хворим на заразну форму туберкульозу протиепідемічного режиму; справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. З огляду на встановлені законом строки розгляду судом заяв щодо примусової госпіталізації хворих на туберкульоз до протитуберкульозного закладу, а також приймаючи до уваги надані заявником докази того, що [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, судом прийнято рішення про розгляд вимог територіального медичного об»єднання Фтизіатрія за відсутності заінтересованої особи та підтверджуючих даних про отримання нею судового виклику. Заслухавши представника заявника територіального медичного закладу «Фтизіатрія», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], - перебуває на диспансерному обліку в Територіально медичному об»єднанні «Фтизіатрія» у м. Києві з 17.12.2017 року. За даними витягу з амбулаторної картки диспансерної хворої № 517016 відносно [PERSON], останній встановлено діагноз: МРТБ (23.01.18) легень (дисемінований), Дестр(-) МБТ(+)М(+)МГ(0) К(+) Резист І (H, R, S, E, Z), Резист ІІ (-), Гіст.0, категорія 4 (паліативне лікування 23.10.2018 (інші)), кагорта 1 (2018) (а.с. 7). Звертаючись до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу, представник територіального медичного закладу «Фтизіатрія» за погодженням з директором цього ж закладу посилається на те, що [PERSON] була проінформувала про її стан здоров»я, необхідність лікування в стаціонарних умовах, однак, остання від лікування відмовилась. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, а правилами ч.3 ст. 20 цього Закону визначено, що хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов»язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватись правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров»я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов»язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров»я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Статтею 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» також визначено, що у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу , у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За даними висновку Центральної лікарсько-консультативної комісії територіального медичного закладу «Фтизіатрія» щодо необхідності примусової госпіталізації хворого на заразну форму легеневого туберкульозу, [PERSON] від госпіталізації категорично відмовляється. Порушення протиепідемічного режиму та контакт з оточуючими становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Громадянка [PERSON] потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного стаціонару КМТЛ №2 з дотриманням протиепідемічного режиму терміном на три місяці. (а.с.6). Наразі, приймаючи до уваги, що заявником надані належні та допустимі докази, що [PERSON] страждає на заразну форму туберкульозу, належним чином обізнана про свій стан здоров»я та необхідність проходження курсу лікування проти туберкульозу, дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, однак, лікування не розпочала, категорично відмовляється від стаціонарного лікування, чим створює особливу небезпеку та загрозу для здоров»я оточуючого населення, суд вважає, що заявлені вимоги щодо її примусової госпіталізації строком на три місяці до медичного закладу зазначеного заявником є обгрунтоаними та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved