Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Заявник через свого представника адвоката Кузьменка Д.А. звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС №000980, площею 9,63 гектарів в межах згідно з планом, який виданий 17 грудня 2002 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради від 30 березня 2001 року № 87,та державного акту на право приватної власності на землю серії ХС, площею 0,58 гектарів в межах згідно з планом, який виданий 28 січня 1999 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради від 10.02.1995 року № 8. В обґрунтування своєї заяви вказує, що заявниця є власником вказаних земельних ділянок. Проте коли вирішив зібрати документи для оформлення договору оренди землі, звернув увагу на невідповідність особистих даних в державних актах. У вказаних правовстановлюючих документах помилково зазначено прізвище заявника « [PERSON] », в той час як правильним є « [PERSON] ». Причина помилки, які були допущені в зазначенні його особистих даних при видачі документа, заявнику не відома, і в позасудовому порядку усунути ці розбіжності не видається можливим. Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чаплинська селищна рада в судове засідання не з`явився, надвши заяву про проведення судового засідання без участі представника, проти заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС №000980, площею 9,63 гектарів в межах згідно з планом, який виданий 17 грудня 2002 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради від 30 березня 2001 року № 87, [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС, площею 0,58 гектарів в межах згідно з планом, який виданий 28 січня 1999 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради від 10.02.1995 року № 8, [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, під час отримання заявником вказаних Державних актів, було вказано громадянина на чиє ім`я видано ці правовстановлюючі документи, а саме [PERSON] , однак вказане прізвище « [PERSON] » має розбіжності з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, де вказано прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в Державних актах на право власності на землю серії ІІІ-ХС №000980 та серії ХС, та вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в паспорті громадянина України, належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заявнику правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved