Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про оголошення [PERSON], 1923 року народження, уродженки м. Єлисаветград, померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування заяви зазначено, що [PERSON], є рідною тіткою (рідна сестра батька [PERSON]). Дане підтверджується свідоцтвом про народження де в графі «батько» зазначено [PERSON], а в графі «мати» - [PERSON]. Мати [PERSON] померла [INFO], а батько [PERSON] помер [INFO]. Стверджується, що з 1964 року тітка [PERSON] покинула місце проживання і більше додому не поверталася. Ніхто з близьких родичів її більше не бачив, з того часу ніяких відомостей від неї не надходило. Вона ні разу не зателефонувала, не написала листа, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Хоч раніше [PERSON] постійно проживала з ними за адресою [ADDRESS]. Батько при житті намагався розшукати та встановити місце знаходження [PERSON], однак намагання знайти свою рідну сестру виявились безрезультатними. З цієї причини звернувся до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградської області з заявою. Відповідно до висновку ВП ГУНП в Кіровоградської області від 21.06.2016 року інспектором Набок С.С. було проведено перевірку для підтвердження факту, що тітка [PERSON] дійсно мешкала за адресою вул.Воровського. В ході перевірки встановлено, що дійсно гр..[PERSON] мешкала за адресою [ADDRESS], але після 1964 року сусіди, а саме [PERSON] та [PERSON] не знають її місцезнаходження. До судового засідання представником заявника надано заяву про підтримання заяви , розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 45). До судового засідання представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечує проти задоволення заяви (а. с. 43),. Судом встановлено наступні факти . [PERSON], є рідною тіткою (рідна сестра батька [PERSON]), що підтверджується свідоцтвом про народження де в графі «батько» зазначено [PERSON], а в графі «мати» - [PERSON] (а. с. 13). [PERSON] померла [INFO], (а. с. 14) а батько [PERSON] помер [INFO] (а. с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Відповідно до роз»яснення п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про оголошення особи померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки з 1964 року тітка [PERSON] покинула місце проживання і більше додому не поверталася. Ніхто з близьких родичів її більше не бачив, з того часу заявнику ніяких відомостей від неї не надходило. Вона ні разу не телефонувала, не написала листа, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Раніше [PERSON] постійно проживала за адресою [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградської області з заявою. Відповідно до висновку ВП ГУНП в Кіровоградської області від 21.06.2016 року інспектором Набок С.С. було проведено перевірку для підтвердження факту, що тітка [PERSON] дійсно мешкала за адресою вул.Воровського. В ході перевірки встановлено, що дійсно гр..[PERSON] мешкала за адресою [ADDRESS], але після 1964 року сусіди, а саме [PERSON] та [PERSON] не знають її місцезнаходження. Виходячи з цього, суд вважає, що [PERSON] можна оголосити померлою, так як близько 50 (п'ятдесяти) років по місцю постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Заявнику це необхідно для вирішення в подальшому питань пов'язаних з прийняттям спадщини 1/6 частини житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується довідкою про належність майна ( а.с.16) . Згідно інформації Державного нотаріуса, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] 1923р.н. не видавались, спадкова справа не заводилась ( а.с. 17). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, суду надано рішення Кіровського районного суду м . Кіровограда та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області ( а.с. а.с. 5-10) про відмову в задоволенні заяви даного заявника в оголошенні [PERSON] безвісти відсутньою з зазначенням , що визнання особи безвісно відсутньою не вирішує подальше спадкування або визнання права власності, а встановлює правовий режим опіки майна. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності не можливо встановити, тому її необхідно оголосити померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п.3 ч.2 ст.243 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи померлою. Таким чином , є всі правові підстави для задоволення заяви і оголошення [PERSON], 1923 року народження, уродженки м. Єлисаветград, померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved