Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Козіно, Рильського району, Курської області, яка померла [INFO] та проживала по день смерті за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування вимог заяви посилається на те, що [INFO] в м. Луганськ Луганської Народної Республіки померла її мати - [PERSON] , яка в 2014 року після початку бойових дій разом з нею переїхала до своїх родичів [ADDRESS] та мала статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної аперації. Після смерті матері вона звернулась до Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Київської області з питанням видати свідоцтво про смерть матері як громадянина України. Однак своїм листом від 23.07.2019 №3665/16.8-79 заінтересована особа відмовила у державній реєстрації смерті померлої [INFO] матері на тимчасово окупованій частині України, що й стало передумовою звернення до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Васильківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Головного територіального управління юстиції Київській області - у судове засідання також не з`явився, до суду подав заяву про слухання справи за відсутності його представника. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Крім того, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України щодо невідкланого розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2 ст. 317 ЦПК України). Відповідно дост. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно довідок Управління соціального захисту населення № 378 від 22.05.2017 року та № 1736 від 18.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] мають статус внуртрішньо переміщеної особи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.07.2019 року Артемовським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства Юстиції Луганської народної республіки, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 964. Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області листом від 23.07.2019 р. р. № 3665/16.8-79 відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Згідно з «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р. м. Луганськ знаходиться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, дійшов висновку у справі Набії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «набійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved