Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Заявник - представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) Баранюк Н.М. звернулася до суду з заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації [PERSON], 1955 року народження, до психіатричного закладу. В обґрунтування вимог посилається на те, що в останнього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що він потребує стаціонарного обстеження та лікування. Згода [PERSON] на обстеження та лікування відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ Баранюк Н.М. заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] внаслідок наявного в нього психічного розладу, є безпорадним та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Зокрема, він став легкозбудливий, дратівливий, нестриманий, забудькуватий (може піти з дому і не знайти дороги назад), порушився нічний сон, необережний в поводженні з газо-електро приладами, самостійно не може задовольнити основні життєві потреби (не купує продукти, одяг, не готує самостійно собі їжу). Прокурор у судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянина [PERSON] у примусовому порядку в ТОККПНЛ без його згоди підтримав. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що в лікарні йому комфортно перебувати. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання про надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що її чоловік [PERSON] став нервовий, збудливий, дратівливий, не спить вночі, не може самостійно задовольняти свої життєві потреби, також потребу постійного нагляду, оскільки може піти з дому та забути дорогу назад, необережно поводиться із газовими приладами. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], 1955 року народження, житель [ADDRESS], поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 13 лютого 2017 року. Направлення на стаціонарне обстеження та лікування було видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ. Підставою для його стаціонарного обстеження та лікування була заява законного представника [PERSON] - [PERSON], згідно з якою вона просила прийняти його на обстеження та лікування до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні у зв'язку із погіршенням його психічного стану. З цих підстав гр. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови ЛКК - Бондаренка О.М., доц. кафедри психіатрії - Венгера О.П., завідувача відділенням та лікуючого лікаря Баранюк Н.М. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів, пацієнт [PERSON], 1955 року народження, житель [ADDRESS], поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 13 лютого 2017 року о 12 год. 30 хв. по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу - діагноз: Деменція внаслідок органічного ушкодження головного мозку складного генезу. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт змінився в поведінці під час перебування на заробітках в Ленінграді, коли пішов з роботи і не повернувся на квартиру, де проживав. Через 1,5 місяця прийшов і не пам'ятав де він був, що з ним було, тоді співмешканці посадили на поїзд і відправили додому. Вперше лікувався в ТОККПНЛ в 7 психіатричному відділенні з 24 грудня 2007 року по 20 лютого 2008 року - вночі спав поверхнево, не міг пригадати деякі події з недалекого минулого, не знає який день, місяць, рік. З того часу неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ. Останній раз - в 7 відділенні з 16 лютого по 15 березня 2016 року. Являється інвалідом 2 групи довічно. Дане поступлення обумовлене погіршенням психічного стану здоров'я, а саме: став легкозбудливий, дратівливий, нестриманий, забудькуватий (може піти з дому і не знайти дороги назад), порушився нічний сон, необережний в поводженні з газо-електро приладами, самостійно не може задовольнити основні життєві потреби не купує продукти, одяг, не готує самостійно собі їжу). Дружина пацієнта являється його опікуном. Психічний стан: В свідомості. Доступний мовному контакту. На запитання відповідає коротко, після паузи. Дезорієнтований в часі, грубо орієнтований у місці перебування, власній особі. Мислення по темпу сповільнене. Пам'ять знижена за рахунок запам'ятовування і відтворення інформації. Судження поверхневі, коло інтересів обмежене. Вольові процеси ослаблені. Емоційно нестійкий, безініціативний, благодушний, плаксивий. До свого стану критика відсутня. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про прийняття [PERSON] на обстеження та лікування згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, внаслідок якого пацієнт не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його згоди, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved