Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що з червня 2007 року по грудень 2008 року вона проживала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] у будинку її матері [PERSON] , який розташований в [ADDRESS] . Під час сумісного проживання мали спільний бюджет, вели спільне господарство, проводили ремонт у кімнатах в яких проживали. Від сумісного проживання з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Державна реєстрація народження дочки заявниці проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження дочки заявниці відомості про батька вказані за її вказівкою, а факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] необхідний для самостійного вирішення переїзду дочки в іншу місцевість без згоди батька, тому заявник звернулася з зазначеною заявою до суду. Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з заявою за вх. № 6577/20 від 27.07.2020 року про розгляд справи без її участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою за вх. № 6576/20 від 27.07.2020 року про розгляд справи без їх участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Калинівського районного відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Вінниця, Вінницької області. Факт батьківства підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , довідкою, виданою виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, з якої вбачається, що заявниця та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах в [ADDRESS] , заявами-підтвердженнями громадян [PERSON] , [PERSON] . Також факт батьківства не заперечують у своїй заяві [PERSON] , [PERSON] - батьки померлого [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для можливості самостійно вирішувати переїзд дочки в іншу місцевість без згоди батька. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо її дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Вінниця, Вінницької області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved