Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-13 00:00:00

Заявник звернувся з даною заявою до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] в період з 01 січня 2011 року по 24.12.2019 року. В обґрунтування заяви зазначив, що він з січня 2011 року по 20.12.2019 року проживав однією сім`єю в незареєстрованому (цивільному шлюбі) з громадянкою [PERSON] [INFO] . За час спільного проживання однією сім`єю, ми вели спільне господарство, допомагав та приймав участь в утриманні будинку, проводив поточні ремонти, самостійно побудував паркан навколо житлового будинку, зробив косметичний ремонт в будинку. Як зазначає заявник, 20.12.2019 року його дружина була госпіталізована до КНП ВРР «Васильківської ЦРЛ» із діагнозом фіброміома тіла матки, постгеморагічна анемія важкого ступеню. Всі витрати пов`язані з лікуванням він ніс особисто, однак його дружина померла. 24 червня 2020 року, листом приватний нотаріусо Нещасна Т.М. надала письмові роз`яснення про те, що у [PERSON] відсутні будь-які документи, що підтверджують факт реєстрації шлюбу з померлою (свідоцтво про шлюб), а тому в зв`язку із смертю цивільної дружини, необхідно звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин та метою віднесення заявника до спадкоємців першої черги (у розумінні вимог ст.1261 ЦК України) та прийняття спадщини. Заявник в судове засідання з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, викладені в заяві вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину № 1-2521 від 25.06.2008 року та свідоцтвом про право на спадщину № 1-2517 від 25.06.2008 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. 24 червня 2020 року, листом приватний нотаріусо Нещасна Т.М. надала письмові роз`яснення про те, що у [PERSON] відсутні будь-які документи, що підтверджують факт реєстрації шлюбу з померлою (свідоцтво про шлюб), а тому в зв`язку із смертю цивільної дружини, необхідно звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин та метою віднесення заявника до спадкоємців першої черги (у розумінні вимог ст.1261 ЦК України) та прийняття спадщини. Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради станом на 21.01.2020 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 14.09.1996 p., по день смерті [INFO] . Разом з нею за вищевказаною адресою також були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 04.10.2011 р, по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 14.09.1996 p., по день смерті [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з померлим необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] в період з 01 січня 2011 року по 24.12.2019 року. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та доведені заявником.

Outcome: approved