Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Заявники звернулась до суду із зазначеною заявою,яку в якій просить визначити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 17.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 328, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Черник О.П., для можливості подальшої реалізації нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог, заявник зазначає, що 17.03.2014 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, в якому було зазначено реєстраційний номер облікової картки платників податків - [NUMBER]. Однак, 14.03.2016 року нею було написано заява до КЦО ДПС ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відмову від реєстраційного номеру облікової картки платників податків у зв'язку з релігійними переконаннями, про що в паспорті заявника містяться відповідні запис від 14.03.2016 року. У зв'язку з тим, що відомості у договорі та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності містять відомості щодо РНОКПП заявника, а на даний період такі відомості відсутні, остання вважає за необхідне нести актуальні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме серію та номер паспорту [NUMBER]. Дані зміни необхідні для здійснення подальшої реалізації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] ,без використання ІНН, від якого заявник відмовилась за релігійним переконанням. В судове засідання представник заявник не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Криворізької міської ради в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] 17.03.2014 року уклали договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2014 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дніпропетровської області Черник О.П. на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8-8 зворот) 13.04.2017 року представник заявника [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса КМНО Черняк О.П. з заявою про змін реквізитів покупця - [PERSON] у договорі купівлі-продажу квартири від 17.03.2014 року зареєстрованому у реєстрі № 328 у зв'язку із відмовою [PERSON] від РНОКПП (а.с.9). З відповіді приватного нотаріуса КМНО Дніпропетровської області Черник О.П.вбачається, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрства юстиції України від 2 лютого2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮУ від 22.02.2012 року за № 282/20595 не передбачено в односторонньому прядку вносити зміни до виконаного сторонами договору на підставі фактів, які вже виникли після укладення та посвідченого договору, а нотаріусам не надано право змінювати тексти посвідчених ними договорів за заявою сторони. Крім того нотаріусом було роз'яснено заявнику, що у разі відчуження спірної квартири вже будуть враховуватись документально підтверджені зміни про неї як суб'єкта цього права. (а.с.10-10 зворот) Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову в задоволення заяви за наступних підстав. Відповідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 57, 58, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Верховний Суд України в постанові від 09.12.2015 у справі № 6-849цс15, яка є обов'язковою для усіх суб'єктів правозастосування, вказав, що з урахуванням ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судовим розглядом встановлено, що встановлення даного факту заявнику необхідно для визнання за нею право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], та внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, кім того, зазначена заява подавалась заявником для того, щоб унеможливити порушення її права власності іншим особам, які можуть звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею певних дій. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які посилання на те, які права заявника порушено, оспорено або не визнано, оскільки аналіз наведених у заяві обставин свідчить про те що такі доводи є припущенням що права заявника можуть бути порушені у майбутньому невизначеним колом осіб. При цьому, відмова нотаріуса у внесенні змін до запису державного реєстру прав та виключення інформації про зазначений у ньому колишній номер платників податків заявника, не є підставою для визнання юридичного факту належності правовстановчих документів. Враховуючи вище викладе, суд вважає що зава [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Криворізької міської ради про визнання юридичного факту належності правовстановлюючих документів є необґрунтованою оскільки п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, проте, таких обставин не було встановлено. Припущення заявника про можливе порушення її прав на майбутне свідчить про передчасність звернення до суду. В зв'язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на заявника На підставі викладеного,

Outcome: dismissed