Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07 жовтня 2015 року вона народила сина [PERSON], про що їй 09.10.2015 року Центральною міською лікарнею №6 м. Донецька було видано медичне свідоцтво про народження №884. Але медичне свідоцтво про народження видано на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, та вважається недійсним. В лютому 2016 року вона звернулась до Відділу Державної Реєстрації актів цивільного стану Краматорського МУЮ для державної реєстрації народження її сина, однак їй було відмовлено на підставі того, що медичне свідоцтво про народження дитини було видано незаконним органом на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні. Просить суд встановити факт народження [PERSON], 07.10.2015 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заявниці адвокат [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав та просив суд її задовольнити. В судове засідання представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Як вбачається з медичного свідоцтва про народження №884, яке видано 09.10.2015 року КЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня №6 м. Донецьк, 07.10.2015 року, [PERSON] народила сина. (а.с.8). Як вбачається з копії паспорту [PERSON], [INFO], вона зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.6-7). Як вбачається з медичного свідоцтва про народження №884 від 09.10.2015 року, [PERSON], 07.10.2015 року у м. Донецьк народила хлопчика. (а.с.8). Таким чином, факт народження [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Як вбачається зі змісту роз'яснення відділу ДРАЦС Краматорського МУЮ №Г/112/3-28/3 від 12.02.2016 року заявниця зверталася до відділу ДРАЦС Краматорського МУЮ з питанням щодо підтвердження дійсності свідоцтва про народження її дитини. Однак, заявниці було розяснено, що медичне свідоцтво про народження №884 від 09.10.2015 року є незаконним документом. Відповідно до чого, не може бути підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, народженої 07.10.2015 року в м. Донецьк Донецької області гр. [PERSON]. (а.с.9). З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, у звязку з виникненням у народженої дитини прав громадянина України, які вона набуває після отримання свідоцтва про народження, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її сина [PERSON], [INFO], виданого державним органом України. Також заявниця просить записати батька відповідно до ст.135 ч.1 СК України з її слів [PERSON], що не суперечить діючому законодавству та підлягає задоволенню.

Outcome: approved