Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що її батько - [PERSON] помер 19.03.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке вона з сестрою - [PERSON] отримали за законом у рівних частинах, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРР №565946. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 9 га, що знаходиться на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області,наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON] Івановачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП №014477, виданого Новогнідською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області 02.02.2000 року. Сестра заявниці - [PERSON], вже оформила документи на свою частину земельної ділянки (4.5га) та їй присвоїли кадастровий номер на цю частину. Заявник звернулась до Управління державного земельного агентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області з технічною документацією на земельну ділянку для присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, що є її частиною, але їй відмовили, мотивувавши тим, що документи про розподіл земельної ділянки між нею та сестрою відсутні і запропонували їй звернутися до суду з визнанням права власності на її частину. Між учасниками процесу відсутній спір про право власності на земельну ділянку. Адже у її сестри вже оформлені документи та присвоєний кадастровий номер і саме такий поділ є прийнятним і заявнику. У звязку з цим, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 4,5 га., що розташована на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області відповідно до схеми розташування земельної ділянки на плані. Представник заявника в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена. Будучи раніше допитаною в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Управління Державного земельного агентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, однак електронною поштою надав клопотання про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 197090, 19.03.2008 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,000 гектарів, розташованої на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 014477. З плану схеми розташування земельної ділянки вбачається, що « б - земельна ділянка загальною площею 4,5 га., що належить [PERSON] згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРР № 565946; в- земельна ділянка загальною площею 4,5 га., що належить [PERSON] згідно з свідоцтвом про право на спадщину за Законом ВРР № 565946 ( в наявності мається Державний акт права приватної власності на землю)». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2012 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкового майна кожній. В матеріалах спадкової справи № 441/2008 до майна померлого [PERSON] містяться заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті їх батька [PERSON], померлого 19.03.2008 року. Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.04.2016 року земельна ділянка площею 9.00 га., яка розташована на території Новогнідської сільської ради, яка належала померлому [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП № 014477, від 02.02.2000 року, виданого на підставі рішення 8 сесії XXIII скликання Новогнідської сільської ради державну реєстрацію не проходила, кадастровий номер не визначався відповідно інформація про земельну ділянку не внесена до Державного земельного кадастру . У 2009 році на ? частку земельної ділянки згідно свідоцтва на спадщину за законом громадянка [PERSON] виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку на площу 4.5 га., кадастровий номер 1224886400:02:004:0190. Згідно з пунктами 9 та 10 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про земельний кадастр», до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність, здійснювалася з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. Документ, яким було посвідчено право власності на земельну ділянку, виданий до набрання чинності цим Законом, є дійсним. З 01.01.2013 року система реєстрації прав на земельні ділянки змінена. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051. У разі, якщо відомості про земельні ділянки не внесені, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за заявою їх власників, гр. [PERSON] не є власником земельної ділянки. В даному випадку із земельної ділянки площею 9,00 га сформована та внесена до Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 4,5 га, яка належить на праві власності гр. [PERSON], що унеможливує внесення земельної ділянки площею 9.00 га. за померлим [PERSON] власником земельної ділянки, або ? частку земельної ділянки за [PERSON] Згідно ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Отже, на час звернення заявника до суду згідно діючого законодавства система реєстрації прав на земельні ділянки змінена, [PERSON] на праві власності належить ? частина земельної ділянки площею 9,000 гектарів згідно свідоцтва про право на спадщину, яке не пройшло державну реєстрацію до зазначених змін в законодавстві, управління Держгеокадастру у Синельниківському районі на даний час не має можливості згідно з діючим законодавством внести до державного земельного кадастру земельну ділянку площею 9,000 гектарів із визначенням кадастрового номеру, оскільки її власник помер, що унеможливлює й внесення ? частини земельної ділянки за [PERSON] до державного земельного кадастру, а також унеможливлює провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,5 га.. За таких обставин [PERSON] звернулася до суду для встановлення факту того, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 4,5 га., яка є ? частиною успадкованою нею земельною ділянкою площею 9,000 га.. Крім того, встановлення даного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право, оскільки іншим спадкоємцем [PERSON] в передбаченому законом порядку було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,5 га. Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та

Outcome: approved