Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй атестату № [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища №16 м.Ворошиловграда УРСР, виданого 25 липня 1979 року « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона матиме право на отримання пенсії за віком, у зв`язку з чим звернулася до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з метою збору та перевірки необхідних для призначення пенсії документів. Однак при перевірці працівником пенсійного фонду наданих нею документів було виявлено помилку в атестаті [NUMBER] від 25.07.1979 про закінчення професійно-технічного училища №16 м.Ворошиловграда УРСР, а саме в атестаті невірно зазначено її дівоче прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Тому заявник змушена звернутися до суду для встановлення факту належності їй зазначеного атестату, оскільки виправити вищевказану помилку в позасудовому порядку неможливо. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію за віком. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 09.03.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надала заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 17.04.1996, заявник - [PERSON] , російською мовою - « [PERSON] », [INFO] , уродженка с. Піски Новопсковського району Луганської області, проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області 04.07.1961, анкетні дані заявника заповнені на « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , місце народження: с. Піски Новопсковського району Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 23. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області 06.06.1981, між « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , та « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , 06 червня 1981 року було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (мовою оригіналу). Заявник збирає документи для звернення до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для отримання пенсійних виплат за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але у зв`язку з тим, що в атестаті [NUMBER] від 25.07.1979 про закінчення професійно-технічного училища №16 м. Ворошиловграда УРСР, дошлюбне прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », дана обставина не дає можливості ідентифікувати належність вказаних в атестаті відомостей саме заявнику, що позбавить її права на зарахування років навчання в училищі до трудового стажу. Згідно з атестатом [NUMBER], виданим 25.07.1979 « [PERSON] » (українською мовою), дані російською мовою записані як « [PERSON] », заявник вступила 01.09.1978 та закінчила 25.07.1979 професійно-технічне училище №16 м.Ворошиловграда УРСР за професією швачка-мотористка складного асортименту. Той факт, що вищезазначений атестат дійсно належить заявнику підтверджується паспортом заявника серії [NUMBER] , виданим Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 17.04.1996; свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] , виданим Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області 04.07.1961; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області 06.06.1981; трудовою книжкою серії [NUMBER] від 28.07.1979, в якій міститься запис про навчання заявника в ПТУ-16 з 01.09.1978 по 24.07.1979. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення факту належності вищезазначеного атестату заявнику [PERSON] має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат за віком. Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить атестат № [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища №16 м. Ворошиловграда УРСР, виданий 25 липня 1979 року « [PERSON] » (українською мовою). « [PERSON] » (російською мовою), та дають підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у зв`язку тим, що від встановлення цього факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, судвідповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved