Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON], а саме: заборонити наближення на 100 метрів до місця проживання [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON], якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] є чоловіком її доньки [PERSON], які після укладення шлюбу проживають з нею. В даний час вказаний шлюб перебуває на стадії розірвання. З початку 2018 року [PERSON] зловживає спиртними напоями, постійно чинить на неї тиск, знущається, неодноразово причиняв фізичне насильство шляхом побоїв, пошкоджує її майно, наніс тілесні ушкодження її онуку [PERSON]. Заявник до суду не з'явилась, повідомлялась про день та час розгляду заяви належним чином, причини неявки не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, проти заяви заперечив та вказав, що до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, неправомірних дій щодо заявника не чинить. Дослідивши надані заявником письмові докази суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Склад її сім'ї, які зареєстровані та проживають разом з нею є - [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука) та [PERSON] (онук), що стверджується довідкою КВЖРЕП №1 від 10.12.2018 року за №4361. З відповіді керівника Коростенського ВП на адресу начальника відділу представництва Коростенського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 09.01.2019 року слідує, що протягом 2018-2019 років зареєстровано 8 звернень щодо вчинення насильства в сім'ї гр.[PERSON], працівниками поліції були складені адміністративні протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП та направлені до суду. Дані про те, що [PERSON] був притягнутий до адімністративної або кримінальної відповідальності в матеріалах справи відсутні. У відповідності до п.3, п.6, п.7, п.8, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частинами 3,4 статті 26 вказаного Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави 13 ЦПК України . У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. Приймаючи до уваги, що заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів вчинення відносно неї [PERSON] домашнього насильства, відсутні судові рішення, які набрали законної сили про визнання останнього винуватим у вчиненні вищенаведених дій, отже суду не доведено належними засобами доказування, що заінтересована особа є кривдником щодо заявника. Даних про те, що [PERSON] проживає разом із заявником, що її дочка [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], вони мають спільних дітей, що відносно останнього був виданий обмежувальний припис на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», винесення офіційних попереджень відділом поліції щодо недопущення насильства в сім'ї, пояснень заявника з приводу неправомірних дій, матеріали справи не містять. Надана заявником довідка з травмпункту Коростенської ЦМЛ про те, що [PERSON] надавалась медична допомога та було виявлено перелом другої та п'ятої кістки правої кисті не містить відомостей, що вказані ушкодження були спричинені саме [PERSON]. Лише тільки голослівни посилання заявника про те, що [PERSON] чинить домашнє насильство щодо неї та членів її сім'ї не можуть бути підставою для видачі обмежувального припису. Ствердження заявника про те, що [PERSON] неодноразово причиняв їй фізичне насильство шляхом побоїв, пошкоджує її майно не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки жодним доказом не підтвердені. З врахуванням наведеного, оскільки суду не надано будь-яких доказів щодо внесення хоча б одного випадку домашнього насильства до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім'ї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством.

Outcome: dismissed