Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], мешканець м. Ковель Волинської області, поступив на лікування до ВОПЛ №1 м. Луцька 15 травня 2017 року, доставлений до лікарні машиною швидкої допомоги у супроводі працівників поліції за направленням лікаря Ковельської ЦРЛ в звязку з погіршенням стану. За даними медичної карти амбулаторного хворого №40414, медичної карти стаціонарного хворого №1511: спадковість не обтяжена. Ранній розвиток без особливостей. Освіта середня. Служив в армії. Дружина померла, має доньку. За рішенням Ковельського міського нарсуду від 26 липня 1988 року недієздатний. Опікун батько [PERSON] В анамнезі опійна наркоманія, психічно хворий з 1985 року, симптоматика галюцинаторно-маячна. Неодноразово лікувався стаціонарно в психлікарні. Останній раз проходив лікування з 12 червня 2014 року по 24 листопада 2014 року, був виписаний з діагнозом: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект. Останнім часом збуджений, напружений, агресивний до оточуючих, побив маму, розклав вогонь у квартирі, погрожував сусідам, що спалить дім. При огляді у відділенні: напружений, підозрілий. Мислення паралогічне, розірване. Висловлювання плутані, непослідовні, наявність галюцинацій заперечує. Висловлює низку маячних ідей парафренного змісту. Комісією лікарів-психіатрів від 16 травня 2017 року встановлено, що [PERSON], страждає на тяжкий розлад у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Просить суд госпіталізувати недієздатного [PERSON] до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька. В судовому засіданні заявник представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав з підстав у ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення такої заяви не заперечував. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Особа щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] був присутнім в залі судового засідання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 15 травня 2017 року доставлений до ВПЛ №1машиною швидкої допомоги у супроводі працівників поліції за направленням лікаря Ковельської ЦРЛ в звязку з погіршенням стану. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів за від 16 травня 2017 року [PERSON] [PERSON], страждає на тяжкий розлад у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В справі «Акопян проти України (заява № 12317/06) рішення від 05.06.2014, у п. 73 Європейський суд встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-111\~з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана у встановленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved