Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Заявник звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області із заявою y якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , оформленої 13.03.1980 року. Вказана заява мотивована тим, що вона має намір вийти на пенсію, однак під час перевірки документів щодо призначення їй пенсії працівниками територіального відділення Пенсійного фонду України в Черкаській області, виявлено невідповідність у написання її прізвища у вказаних документах, оскільки вірним написанням її прізвища є « [PERSON] », а не « [PERSON] », що підтверджується її особистими документами. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явились. Заявник звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Мирошниченко Л.В. , повноваження якої підтверджуються довіреністю від 28.12.2019 року № 111312/08-01, надіслала до суду клопотання, за змістом якого не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить провести розгляд даної справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав як джерело права. Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 Рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року справі «Голден проти Сполученого королівства»), та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.04.1961 року, [INFO] у с. Луги Чечельницького району Вінницької області народилась заявник (« [PERSON] ») (а.с. 7). У подальшому, 13.03.1980 року на ім`я заявника виписано трудову книжку серії [NUMBER] , запис її імені у якій було здійснено російською мовою - « [PERSON] », [INFO] (а.с. 6). У подальшому, у зв`язку з одруженням заявник, змінювала прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.11.1996 року Михайлівським сільвиконкомом Буринського району Сумської області (а.с. 10), та з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.09.2020 року № 00027795508 (а.с. 8). Зміна прізвища заявника у зв`язку з одруженням мало наслідком внесення змін щодо її прізвища до трудової книжки серії [NUMBER] . Водночас на титульній сторінці даної трудової книжки у розділі заповненому російською мовою останнє прізвище заявника вказано як « [PERSON] », а у розділі, який заповнюється українською мовою - « [PERSON] » (а.с. 6). Таким чином, дійсно існує відмінність між написанням прізвища заявниці у різних розділах її трудової книжки серії [NUMBER] , а також, вказаним у паспорті громадянина України, що зумовлено помилковістю внесених змін до прізвища заявника російською мовою на титульній сторінці її трудової книжки, та вказане створює перешкоди у реалізації її права на призначення та отримання пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на вказане, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , оформленої 13.03.1980 року, а також обумовленість заявленої вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізації права на отримання пенсії, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявленої вимоги, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують вказаний факт, та у суду відсутні сумніви щодо цього. За змістом положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved