Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у м. Феодосія Російської Федерації, Республіки Крим заявниця народила дівчинку. На підтвердження даного факту їй так званим «Феодосийским медицинским центром», Российской Федерации, Республики Крым г. Феодосия, Российская Федерация, Республика Крым було видано «выписной эпикриз» від 22.08.2019 року. Заявник є одинокою матір`ю, у шлюбі не перебуває. З таким документом вона не може законно на території України зареєструвати факт народження дитини. Звернувшись до Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) з метою державної реєстрації народження дитини, вона отримала відмову.Встановлення факту народження дитини їй необхідне для державної реєстрації народження дитини. Просить: встановити факт народження дитини жіночої статі у громадянки України [PERSON] , [INFO] , уроженки м. Феодосія Крим, яка народилась [INFO] в місті Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Бабенко Р.В., повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, не з`явились, просили суд заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути у їх відсутність. Заінтересована особа Звенигородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу за відсутності представника відділу, При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Ухвалою суду від 03.08.2020 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін. Тому суд ухвалив відповідно до ст. 223 ЦПК України розглянути справу у їх відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що заявник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за аресою: [ADDRESS] , що підтверджується її паспортом громадянина України. У шлюбі не перебуває. У матеріалах справи міститься додана до заяви: «выписной эпикриз» від 22.08.2019 р., згідно якого у [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , фактично проживаючої за аресою: [ADDRESS] « Феодосийским медицинским центром», Российской Федерации, Республики Крым г. Феодосия, Российская Федерация, Республика Крым народилась дівчинка, мати у зареєстрованому шлюбі не перебуває . Вказаний документ виданий закладом, який знаходиться на території, яка не контролюється українською владою, а тому не є дійсним на її території. Звенигородським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 31.07.2020 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] , оскільки відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація народження проводиться на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документів, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультативної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. № 1150/13024. Згідно ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює наслідків. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України Автономна Республіка Крим визнана тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.ч.2, 3ст. 9 ЗУ Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особина тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особина тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,зокрема,мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи,про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України,визначеній Верховною Радою України,підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України,визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку,встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 7 Закону України Про громадянство України особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з п.2 розділу ІІІ вказаних Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявників. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Феодосія [PERSON] , [INFO] , яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі, народила дівчинку. Вона як мати дитини повинна отримати свідоцтво про народження своєї дитини. У Звенигородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) їй відмовлено у реєстрації народження дитини в м. Феодосія, оскільки нею не надано підтверджуючих медичних документів про народження дитини, які б відповідали вимогам, встановленим законодавством України (у тому числі медичні документи скріплені печаткою, недійсною на території України). Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію народження дитини органом РАЦС. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви заявника про встановлення факту народження дитини, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Враховуючи, що мати дитини [PERSON] , народила дитину у м. Феодосія, що заявниці відмовлено Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) у проведенні державної реєстрації народження дитини, народженої [INFO] в м. Феодосія, Російської Федерації, Республіки Крим, суд вважає, що місцем народження дитини необхідно зазначити м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна. Батька дитини вказати на підставі ч. 1 ст.. 135 Сімейного кодексу України, згідно вимог якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Outcome: approved