overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогами про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 17.11.2018 року та знаходився на момент смерті за адресою: місце смерті Україна, м. Луганськ вул. Короленка,44 «б» Луганська область. Свою заяву мотивує тим, що чоловік помер на окупованій території в зоні проведення антитерористичної операції, проте отримати Свідоцтво про смерть у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вона не може, оскільки 22.11.2018 року, їй було видане свідоцтво про смерть [PERSON] Народної Республіки, а тому вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Заявник в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час, місце та дату розгляду заяви повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до «Свидетельства о смерти» від 22.11.2018 року, виданого «Артемовским отделом записи актов гражданського состояния Лугансого городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», 17 листопада 2018 року помер [PERSON]. Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], який помер 17.11.2018 року, оскільки свідоцтво про смерть видане ЛНР. Таким чином, оскільки смерть особи в певний час достовірно встановлена, підтвердження цього факту має значення для створення умов здійснення заявником певних прав, а тому потребує його встановлення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогами про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер [INFO] та знаходився на момент смерті за адресою: місце смерті Україна, с. Червоний Прапор Перевальського району Луганська область. Свою заяву мотивує тим, що чоловік помер на окупованій території в зоні проведення антитерористичної операції, проте отримати Свідоцтво про смерть у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вона не може, оскільки лікарське свідоцтво про смерть №26, видане поліклінікою м. Зоринська ГУ «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР, а тому вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Заявник в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час, місце та дату розгляду заяви повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть №26, видане поліклінікою м. Зоринська ГУ «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР, [PERSON], помер [INFO] в с.Червоний Прапор Перевальського району ЛНР, сердечно -судинна недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця. Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки лікарське свідоцтво про смерть №26, видане поліклінікою м. Зоринська ГУ «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР. Таким чином, оскільки смерть особи в певний час достовірно встановлена, підтвердження цього факту має значення для створення умов здійснення заявником певних прав, а тому потребує його встановлення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогами про встановлення факту смерті його батька [PERSON], [INFO], який помер 30.05.2018 року та знаходився на момент смерті за адресою: місце смерті Україна, с. Любівка Волноваського району Донецька область. Свою заяву мотивує тим, що батько помер на окупованій території та помер в зоні проведення антитерористичної операції, проте отримати Свідоцтво про смерть у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області він не може, оскільки лікарське свідоцтво про смерть №93, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, а тому вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Заявник в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час, місце та дату розгляду заяви повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть №93, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON]Є, помер 30.05.2018 року в с.Любівка Волноваського району ДНР, на подвірї будинку у родичів, причина смерті-набряк головного мозку, сердечно судинна недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця. Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], який помер 30.05.2018 року, оскільки лікарське свідоцтво про смерть №93, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР. Таким чином, оскільки смерть особи в певний час достовірно встановлена, підтвердження цього факту має значення для створення умов здійснення заявником певних прав, а тому потребує його встановлення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою визнати її онуку, [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити її опікуном над онукою. Свої вимоги мотивувала тим, що її онука [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи безстроково, страждає розумовою відсталістю та внаслідок цього не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила суд визнати недієздатною її онуку, [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном над онукою. Суду пояснила, що онука проживає з нею з 2008 року, її мати теж являється інвалідом ІІІ групи, батько проживає окремо, з донькою не спілкується. [PERSON] потребує накладення опіки, так як не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Представник зацікавленої особи органу опіки і піклування Новгородківської селищної ради в судове засідання не з'явився до суду надав письмову заяву відповідно до якої не заперечує щодо задоволення заяви, розгляд справи просив провести без його участі. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У матеріалах справи наявна ксерокопія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 765506, відповідно до якої [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства ІІ групи безстроково. Відповідно до призначеної судом та проведеної КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» експертизи від 04.02.2014 р. висновок № 60 (а.с.12-13) встановлено, що [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі розладів особистості резідуально-органічного ґенезу, виражені когнітивні порушення, інвалід ІІ групи безстроково. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладання опіки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області № 01-16/679 від 24.12.2013 р., опікунська рада пропонує призначити опікуном [PERSON], [INFO] над [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом ІІ групи з дитинства. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою визнати недієздатною [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном, так як остання, являється інвалідом І групи. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] [INFO], зареєстрована і проживає з нею в с.Інгуло-Кам»янка Новгородківського району Кіровоградської області. Вона являється інвалідом І групи з 19.08.2016 року, загальне захворювання, інвалідність встановлена безтерміново. [PERSON] страждає психічними розладами та не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує стороннього догляду. Для призначення опікуна необхідно вирішити питання про визнання останньої недієздатною. У заявниці є житловий будинок, підсобне господарство, земельна ділянка та відповідно до подання від 01.08.2016 року за № 02-26/173 орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Інгуло-Кам»янської сільської ради Новгородківського району не заперечує щодо призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], інвалідом І групи. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила суд визнати недієздатною, [PERSON] та призначити її опікуном над останньою. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Інгуло-Кам»янської сільської ради в судове засідання не з'явився. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У матеріалах справи наявна ксерокопія довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА № 173925, відповідно до якої [PERSON] [INFO] є інвалідом І Б групи по психічному захворюванню безтерміново. Відповідно до призначеної судом та проведеної КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» експертизи від 24.11.2016 р. висновок № 525 (а.с.15-16 зворот) встановлено, що [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі атеросклеротичної деменції. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування Інгуло-Кам»янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області за вих..№ 02-26/173 від 01 серпня 2016 року, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Інгуло-Кам»янської сільської ради Новгородківського району не заперечує щодо призначення опікуном [PERSON] над [PERSON], [INFO] року. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою встановити факт належності їй трудової книжки БТ-І № 4065555 від 21 липня 1979 року. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2017 році вона отримала право на призначення пенсії за віком і тому завчасно звернулася до Новгородківського сектору обслуговування громадян ПФУ з метою встановити перелік документів необхідних для нарахування пенсії. В ході вивчення документів було встановлено, що в трудовій книжці БТ-І № 4065555 від 21 липня 1979 року маються невідповідності у її написані прізвища та по батькові. Тому рекомендували звернутися до суду та встановити факт належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту необхідно для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. В судовому засіданні пояснила, що 23.10.1978 року вона була прийнята на роботу в Білозернівський дитячий садок. При заповненні трудової книжки були допущені помилки, які не дають можливість підтвердити трудовий стаж для призначення пенсії. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви та встановлення факту належності заявниці трудової книжки. Свідок [PERSON], суду дала показання, що з заявницею знайомі з 1990 року, коли її донька виховувалася в дитячому садку с.Білозерне, де заявниця [PERSON] працювала кухарем. Свідок [PERSON] суду дала показання, що з заявницею [PERSON] знайомі близько 30-40 років. Заявниця працювала в дитячому садку колгоспу ІІІ Вирішальний с.Білозерне до його розформування. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON] перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] [INFO]. 23.10.1978 року була прийнята на роботу в Білозернівський дитячий садок про що було внесено записи в трудову книжку БТ-І № 4065555 від 21 липня 1979 року. При заповненні трудової книжки в написані прізвища та по батькові заявниці на російській мові було допущено виправлення, але про це відповідальною особою підприємства не було зазначено в трудовій книжці. Трудова книжка є основним документом, який підтверджує діяльність працівника. У звязку з цим, заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Встановлення факту належності трудової книжки заявнику необхідно для призначення пенсії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що трудова книжка БТ-І № 4065555 від 21 липня 1979 року належить [PERSON] [INFO]. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1979 року. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2015 році вона отримала право виходу на пенсію. Звернувшись до районного сектору управління пенсійного фонду України з'ясувалося, що в її трудовій книжці серії [NUMBER] від 01.08.1979 року міститься помилка, дівоче прізвище вказано як [PERSON] на російській мові. Відповідно до свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, атестату про середню освіту її прізвище вказано як [PERSON] (рос). Помилка в написанні прізвища виникла внаслідок помилки особи, яка оформляла трудову книжку. В зв'язку з цим їй рекомендували звернутися до суду. Встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. В судове засідання заявник не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила розгляд справи провести без її участі у зв'язку з перебуванням її на лікуванні. Представник заінтересованої особи Заручейнова І.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви та встановлення факту належності заявниці трудової книжки. Свідок [PERSON], суду дав показання, що з заявницею рідні брат та сестра. Дівоче прізвище заявниці [PERSON]. Йому відомо що в трудовій книжці сестри невірно зазначено її дівоче прізвище. Працювала [PERSON] дояркою в колгоспі. Свідок [PERSON] суду дала показання, що заявниця рідна сестра її чоловіка, вона знайома з нею з 1988 року. Дівоче прізвище [PERSON]. Працювала заявниця дояркою в КСП «Дружба» с.Новомиколаївка Новгородківського району. Суд, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, свідків [PERSON] та [PERSON] перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] [INFO], дівоче прізвище [PERSON]. 26.02.1979 року розпочала свою трудову діяльність про що свідчить запис в трудовій книжці серії [NUMBER] від 01.08.1979 року. При заповненні трудової книжки в графі «фамилия» було помилково зазначено прізвище на російській мові «[PERSON]», хоча згідно свідоцтва про народження а.с.5,свідоцтва про укладення шлюбу а.с.6, атестата про середню освіту дівоче прізвище заявниці на російській мові «[PERSON]». Встановлення факту належності трудової книжки заявнику необхідно для оформлення пенсії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що трудова книжка серії [NUMBER] від 01.08.1979 року належить [PERSON], [INFO]. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 31.01.1976 року. Свої вимоги мотивувала тим, що з 04 січня 1976 року вона почала працювати в колгоспі «Маяк» Знам?янського району, де їй було видано трудову книжку. Заповнюючи трудову книжку при написанні її імені було допущено помилку та зазначено її не [PERSON], а [PERSON]. Раніше вона не звертала на це увагу. Зараз вона не працює, та не може внести зміни в трудову книжку, колгосп в якому вона працювала було реорганізовано та на даний час ліквідовано. Звернувшись до управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії, та при пред'явленні трудової книжки виникли перешкоди у належності саме їй трудової книжки серії [NUMBER] від 31.01.1976 року. Встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Піліпенко І.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви та встановлення факту належності заявниці трудової книжки. Свідок [PERSON], суду дала показання, що з заявницею односельці. З [PERSON] знайома з 1976 року, разом працювали в колгоспі «Маяк» Знам?янського району доярками. Всі знайомі, друзі називали її «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] [INFO]. 04 січня 1976 року була прийнята в члени колгоспу «Маяк» Знам?янського району, про що 31.01.1976 року було здійснено запис в трудовій книжці серії [NUMBER]. При заповненні вищевказаної трудової книжки в графі ім'я, було зазначено «[PERSON]». Хоча згідно відомостей паспорта заявниці серії [NUMBER] виданого Новгородківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 28.03.2007 року, її ім'я [PERSON]. Тобто при заповненні трудової книжки відповідальною особою при написанні імені була допущена помилка. Трудова книжка є основним документом, який підтверджує діяльність працівника. У зв'язку з цим, заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Встановлення факту належності трудової книжки заявнику необхідно для оформлення пенсії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що трудова книжка серії [NUMBER] від 31.01.1976 року належить [PERSON] [INFO]. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідка [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вимогою встановити факт належності йому трудової книжки серії ПТ-1 № 1177618 від 10 жовтня 1986 року, свої вимоги мотивувала тим, що з 4 жовтня 1986 року по 23 вересня 1998 рік вона працювала в Ленінаканському чулочно-носочному обєднанні на посаді машиністки. В трудовій книжці серії ПТ-І № 1177618 від 10 жовтня 1986 року її по батькові на російській мові помилково зазначено «Арменаковна». Відповідно до її паспорта її по батькові на російській мові зазначено «Арменовна». Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник зацікавленої особи [PERSON], в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином до суду звернувся з заявою відповідно до якої не заперечував щодо задоволення заяви, та просив справу розглянути без представника зацікавленої особи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що добре знають заявника та те що вона працювала з 1986 року по 1998 рік в Ленінаканському чулочно-носочному обєднанні на посаді машиністки. Імя по батькові заявниці [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків: [PERSON] та [PERSON], оголосивши пояснення представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої що зазначені в документі не збігаються із даними зазначеними в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] (а.с.3-4), з 4 жовтня 1986 року по 23 вересня 1998 рік працювала в Ленінаканському чулочно-носочному обєднанні на посаді машиністки, про що свідчить запис в трудовій книжці серії ПТ-І № 1177618 від 10 жовтня 1986 року, де при її заповненні було помилково зазначено по батькові заявниці на російській мові «Арменаковна», а не «Арменовна» на російській мові як згідно відомостей паспорта заявника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання того факту, що трудова книжка серії ПТ-1 № 1177618 від 10 жовтня 1986 року належить [PERSON]. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved