Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд у зв'язку із ново виявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2015 у справі №2/205/602/15 за позовом ПАТ «Дніпровськпромбуд» до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], Треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області «Про виселення та зняття з реєстрації». Звернення до суду мотивує тим, що на підставі вищезазначеного рішення суду її та інших відповідачів було виселено з кімнати [ADDRESS] який на праві власності належить Позивачу згідно з рішенням Господарського суду м. Дніпропетровська від 25.11.2009 та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 по справі №22-ц 774/3771/15. Заявниця зазначає, що ново виявленими обставинами є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 по справі №ПР8/224-02 та рішення Апеляційного Господарського суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 по справі №ПР8/224-02, згідно із якими будинок, з якого їх виселили, не є власністю Позивача в особі ПАТ «Дніпровськпромбуд» та є гуртожитком а не санаторієм-профілакторієм (т.2, а.с.146-147). В судовому засіданні заявниця підтримала заявлене клопотання, просила суд задовольнити його, в тому числі й з підстав, викладених у заяві. Суду пояснила, що за рішеннями суду її та інших відповідачів незаконно виселили з гуртожитку по [ADDRESS] який нібито є санаторієм-профілакторієм і де вони мали житлову площу, та поселили по [ADDRESS] де вони мають лише койко-місця. Виселення із гуртожитку відбулося незаконно, оскільки їх виселили як із санаторію-профілакторію. Їхнім питанням займалася прокуратура, яка в судовому порядку довела ті факти, що зазначена будівля є гуртожитком, а не санаторієм-профілакторієм і що Позивач не є власником гуртожитку. Також пояснила, що нею надані усі необхідні документи на підтвердження заявленої вимоги. Просила суд задовольнити її заяву та скасувати рішення Ленінського районного суду від 10.02.2015 за ново виявленими обставинами, які не були відомі на час розгляду справі по суті. Представник ПАТ «Дніпровськпромбуд» в судове засідання не явився за невідомих суду обставин. Про час та місце судового засідання попереджався у встановленому законом порядку (т.2, а.с.166-167). Згідно ч.1 ст.365 ЦПК України неявка зазначеної особи в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами. Заслухавши пояснення заявниці та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв?язку з нововиявленими обставинами. Згідно з п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є також істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2013 Позивач в особі ПАТ «Дніпровськпромбуд» звернувся до суду з позовом до Відповідачів в особі [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], Треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області «Про виселення та зняття з реєстрації», в якому просив виселити Відповідачів з кімнати [ADDRESS]; надати Відповідачам приміщення кімнати [ADDRESS] згідно наданого ордеру ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1687 від 10.06.2013 року; зобов'язати міграційну службу зняти Відповідачів з реєстраційного обліку в кімнаті [ADDRESS];, а також стягнути з Відповідачів на його корист ь судовий збір у розмірі 114,7 грн. (т.1, а.с.1-4). До позовної заяви були додані документи, що підтверджують заявлені Позивачем вимоги, в тому числі й Акт передачі державного нерухомого майна в уставний фонд ВАТ «Дніпровськпромбуд» Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області санаторію-профілакторію по [ADDRESS] від 23.06.1998 року, а також Технічний паспорт на зазначену будівлю санаторію - профілакторію від 23.07.2007 року(т.1, а.с.5-25). Провадження у справі відкрито ухвалою судді Остапенко Н.Г. від 21.06.2013 року (т.1, а.с.26). 02.09.2013 [PERSON] було надане клопотання про відвід судді, яка вже розглядала аналогічний позов ПАТ «Дніпровськпромбуд» у 2011 році, до якого були додані рішення Ленінського районного суду від 13.05.2011 року про виселення Відповідачів із санаторія-профілакторія (т.1, а.с.32-33), а також рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2012 року, яким було скасоване рішення суду першої інстанції від 13.05.2011 року та відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Дніпровськпромбуд» (т.1, а.с.34-35, 116). 05.09.2013 року справу прийнято до провадження іншим суддею (т.1, а.с.40). 02.09.2013 року Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до ПАТ «Дніпровськпромбуд», в якому та просила суд визнати за нею та членами її сім'ї у кількості чотирьої осіб право на проживання у житлових приміщеннях [ADDRESS] (т.1, а.с.43-46). 02.10.2013 позивачі за зустрічним позовом зверталися до суду з клопотанням про витребування певних доказів, а саме: витребувати у ПАТ «Дніпровськпромбуд» оригінали документів, які підтверджують перехід права власності на приміщення гуртожитку по [ADDRESS] від держави до ПАТ «Дніпровськпромбуд», оригінал документа про проведення ПАТ «Дніпровськпромбуд» державної реєстрації права власності на зазначений гуртожиток тощо (т.1, а.с.76-77, 81-82). 02.10.2013 ухвалою суду Відповідачу [PERSON] відмовлено у прийнятті зустрічного позову до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування житловим приміщенням (т.1, а.с.93). 21.11.2013 Відповідачем [PERSON] подавалося клопотання про відвід другого судді у справі, в задоволенні якого того ж дня було відмовлено (т.1, а.с.109, 110-111). 17.02.2014 до суду надійшло «Повідомлення» прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська про вступ у цивільну справі (т.1, а.с.146). 12.02.2014 було відкрите кримінальне провадження №12014040690000569 і внесене до ЄРДР за ч.1 ст.367 КК України, з фабули якого слідує що «Під час інвентаризації майна структурних підрозділів ОП «Дніпровськпромбуд» службові особи через неналежне виконання службових обов'язків протягом травня-липня 1995 року внесли до зведених та інвентаризаційних відомостей завідомо недостовірні дані до житлового фонду вказаного підприємства, що в подальшому призвело до вибуття з державної власності частини будівлі про [ADDRESS], чим самим завдали істотної шкоди інтересам держави». В подальшому правова кваліфікація була змінена на ч.5 ст.191 КК України (т.1, а.с.198, т.2, а.с.69). Згідно «Акту обстеження стану будівлі з метою встановлення її відповідності санітарним і технічним вимогам» від 12.02.2014 будівля гуртожитку за адресою [ADDRESS] потребує капітального ремонту (т.1, а.с.199, 200). Згідно листа Прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська від 08.05.2014 №258с/08, адресованому мешканцям гуртожитку по [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, - на підприємстві ПАТ «Дніпровськпромбуд» балансові документи на будівлю по [ADDRESS] відсу3тні (т.1, а.с.216, 256, т.2 а.с.42). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2014 року ПАТ «Дніпровськпромбуд» відмовлено в задоволенні позову до відповідачів про виселення та зняття з реєстраційного обліку (т.1, а.с.218-221). Зазначене рішення суду першої інстанції було оскаржене Позивачем в Апеляційному порядку (т.1, а.с.225-228). Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області (без дати) повернуто справу до суду першої інстанції для належного оформлення та вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у строк до 27.07.2014 року (т.1, а.с.232). Апеляційне провадження по справі відкрите 16.09.2014 (а.с.245). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.10.2012 апеляційну скаргу ПАТ «Дніпровськпромбуд» відхилено, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2014 залишено без змін (т.1, а.с.263-265). Рішення суду першої інстанції від 20.05.2014 та ухвала суду апеляційної інстанції від 08.10.2014 оскаржені Позивачем у касаційному порядку. У касаційній скарзі Позивач просив суд скасувати вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, виселити відповідачів з кімнати [ADDRESS] надати Відповідачам житлове приміщення - кімнати [ADDRESS] згідно наданого ордеру ПАТ «Дніпровськпромбуд» за №1687 від 10.06.2013, зобов'язати міграційну службу зняти Відповідачів з реєстраційного обліку в будівлі санаторію профілакторію та стягнути з них на користь ПАТ «Дніпровськпромбуд» судовий збір у сумі 577,54 грн. (т.2, а.с.2-6). Касаційне провадження по справі відкрите суддею Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 03.11.2014 (т.2, а.с.21). Третьою особою - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області 13.11.2014 року надсилалися до ВССУ письмові пояснення, в яких просила відмовити ПАТ «Дніпровськпромбуд» у задоволенні касаційної скарги. У своїх поясненнях Третя особа зауважила на те, що рішення від 12.09.1986 року №497 виконкому Ленінської районної ради народних депутатів «О регистрации общежития [ADDRESS] переселенческим фондом» було вирішено «Общежитие [ADDRESS] жилой площадью 660 кв. м. (общей 958 кв. м.), состоящего из 30 жилых комнат, считать переселенческим жилищным фондом». Також звертає увагу на те, що «…ордер №510 від 16.09.1993 року, виданий громадянці України [PERSON] на право займання з родиною житлової площі розміром 23,2 кв., в гуртожитку [ADDRESS], в якому не зазначена і не міститься інформація про те, що це тимчасове житло у санаторії-профілакторії» (т.2, а.с.24-27). Ухвалою колегії суддів ВССУ від 26.11.2014 справу призначено до розгляду (т.1, а.с.30). Згідно листа Третьої особи мешканцям гуртожитку [ADDRESS] від 28.07.2014 №13-14-04533, - на теперішній час проводить робота щодо визнання права власності за державою в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України на приміщення гуртожитку [ADDRESS] (т.2, а.с.43-44). Прокуратурою Дніпропетровської області, у свою чергу, була організована перевірка законності приватизації будинку на [ADDRESS] та дій службових осіб ПАТ «Дніпровськпромбуд» щодо виселення мешканців з вказаного будинку тощо (т.2, а.с.45). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року касаційну скаргу ПАТ «Дніпровськпромбуд» задоволено частково. Рішення суду першої інстанції від 20.05.2014 та ухвалу суду апеляційної інстанції від 08.10.2014 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи зазначені судові рішення по справі, суд касаційної інстанції у свої ухвалі зазначив те, що актом передачі державного нерухомого майна у статутний фонд ВАТ «Дніпровськпромбуд», правонаступником якого є ПАТ «Дніпровськпромбуд», від 23.06.1998 року будівля за адресою: [ADDRESS] передавалася до статутного фонду як санаторій-профілакторій тощо (т.2, а.с.51-53). Справу прийнято до провадження суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 25.12.2014 року (т.2, а.с.55). Згідно Витягу з кримінального провадження №12014040690000569, - 27.11.2014 до ЄРДР були внесені відомості за результатами перевірки правоохоронними органами про те, що «В ході розслідування кримінального провадження №12014040690000569 від 12.02.2014 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст.367 ч.1 КК України, було встановлено що в 2007 році керівництво ВАТ «Дніпровськпромбуд», діючи з корисливих мотивів, заволоділо (привласнило) інвентарними картками обліку на будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Правова кваліфікація - ст.357 ч.1 КК України (т.2, а.с.69). Рішенням Ленського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2015 Відповідачі були виселені з кімнати [ADDRESS] з наданням житлового приміщення кімнати [ADDRESS] згідно наданого ордеру ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1687 від 10.06.2013 року. Приймаючи зазначене рішення, суд виходив із того, що Позивач є законним власником майна, переданого йому у статутний фонд, що займане Відповідачами приміщення є кімнатою відпочинку, а не житловою кімнатою і «…що відповідачі проживають у будівлі, яка є аварійною та небезпечною для їх життя…» (т.2, а.с.76-79). Вищезазначене рішення суду першої інстанції від 10.02.2015 оскаржено [PERSON] 19.02.2015 в апеляційному порядку (т.2, а.с.85-88, 108-112). Згідно «Акта приёма передачи жилого фонда ДП ОАО ДПС «Жилкоммунсервис» від 29.09.2004 року, - Ліквідатором Дочірнього підприємства ВАТ «Днепропетровскпромст рой» «Жилкоммунсервис» на підставі листа за №1-10/9-121 від 27.09.2004 року «Про передачу жилого фонду…» передано на баланс Дочірнього підприємства ВАТ «ДПС» «Днепровспромстрой» п'ять гуртожитків з усіма матеріальними цінностями, в тому числі гуртожиток для малосімейних по [ADDRESS] (т.2, а.с.98). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 за результатами розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні №12014040690000569 за обвинуваченням [PERSON], [INFO] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, а саме кримінальне провадження закрите. Зі змісту зазначеної ухвали слідує, що у 1995 році будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не була включена до плану приватизації та незаконно вибула з власності держави (т.2, а.с.99). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2015 скасовано в частині зобов'язання Головного управління державної міграційної служби України в дніпропетровській області зняти Відповідачів з реєстрації за адресою: кімната [ADDRESS] в м. Дніпропетровську скасовано і ухвалено нове рішення, яким в цій частині позову ПАТ «Дніпровськпромбуд» відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Частково задовольняючи скаргу, суд апеляційної інстанції посилався лише на документи, подані Позивачем і виходив з того, що будівля по [ADDRESS] є санаторієм-профілакторієм, яким вона і передавалася до статутного фонду підприємства, та належить Позивачеві на праві власності (т.2, а.с.123-124, 126-132). При цьому судом апеляційної інстанції взагалі не досліджувалася і не приймалася до уваги Ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 за результатами розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні №12014040690000569 за обвинуваченням [PERSON], [INFO] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (т.2, а.с.99, 126-132). Рішення суду першої інстанції від 10.02.2015 та рішення суду апеляційної інстанції оскаржувалися Відповідачкою [PERSON] в касаційному порядку. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 23.04.2015 Відповідачці відмовлено у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі (т.2, а.с.139, 140-141). 02.03.2016 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Відповідачки [PERSON] про перегляд судового рішення по справі від 10.02.2015 за ново виявленими обставинами (т.2, а.с.146). До заяви також були додані Рішення Господарського Суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 по справі №ПР8/224-09 за заявою прокурора Дніпропетровської області про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року за ново виявленими обставинами у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області до ВАТ «Дніпровськпромбуд», третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «ФУТУРУМ» м. Дніпропетровськ «Про визнання права власності (т.2, а.с.159-162), а також постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року по справі №ПР8/224-09 за результатами розгляду апеляційної скарги ВАТ «Дніпровськпромбуд» та ТОВ «ФУТУРУМ» на вищезазначене рішення господарського суду від 05.11.2015 року у справі №ПР8/224-09 за заявою прокуратури Дніпропетровської області про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року (т.2, а.с.155-158). Господарським судом було встановлено, що: «…В інвентаризаційному описі основних засобів №30 «житловий фонд» в розділі «Житлові будинки» під інвентаризаційним №505 будівля по [ADDRESS] 1952 року, балансовою вартістю 8849689000 крб., визначена як житловий будинок. Відповідно до відомості вартості гуртожитків по АП «Дніпровськпромбуд» станом на 01.05.1995 р. будівля по [ADDRESS] вказана як гуртожиток №1. За наказом №20. За наказом №У20 від 28.04.1995 р. орендного підприємства головою інвентаризаційної комісії визначено [PERSON]. … 28.07.1995р. начальником регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області Коваленком Ю.І. було затверджено акт оцінки вартості майна орендного підприємства «Дн6іпровсьпромбуд», згідно з яким до вартості майна, що підлягало приватизації, не увійшла вартість майна, для якого встановлені пільги - на суму 20275 тис. крб.. 07.08.1995р. начальником Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області Коваленком Ю.І. затверджено план приватизації орендного підприємства АП «Дніпровськпромбуд», де спірна будівля не увійшла до статутного фонду товариства, а була визначена як санаторій профілакторій, що відноситься до об'єктів соціально-побутового призначення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015р. у справі №205/197/15-к, що набрала законної сили 20.02.2015р., встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді в.о. начальника ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» та призначений відповідно до наказу №20 від 28.04.95р. «Про створення робочої комісії по інвентаризації ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» головою вказаної комісії, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, в інвентаризаційному описі від 06.05.95р. зазначив гуртожиток [ADDRESS] не як житловий будинок, а як санаторій-профілакторій. На підставі вказаного опису ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» складено план приватизації ОП «Дніпровськпромбуд», за яким зазначений гуртожиток було включено до об'єктів соціально-побутового призначення, в результаті чого будівля гуртожитку не була передана до комунальної власності та незаконно вибула з власності держави. Предметом даного судового розгляду є вимога про визначення права власності на нерухоме майно у зв'язку з безоплатною передачею державного майна - будинку по [ADDRESS] у власність відповідача… …Судом встановлено, що під час приватизації цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпровськпромбуд» спірна будівля по [ADDRESS] незаконно вибула з власності держави, а тому у відповідача не виникло право власності на нерухоме майно за наслідками приватизації» (т.2 а.с.161). За результатами розгляду справи Господарським судом визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] у м. Дніпропетровську (т.2, а.с.162). Зазначене рішення було оскаржене в апеляційному порядку ВАТ «Дніпровськпромбуд» та третьою особою ТОВ «ФУТУРУМ». При цьому останнє у своєї апеляції посилалося не те, що воно «є власником приміщення загальною площею 1142,3 кв.м. в частині будівлі санаторію-профілакторію по [ADDRESS] на підставі мирової угоди від 23 вересня 2004 року, укладеного між ВАТ «Дніпровськпромбуд» та ТОВ «ФУТУРУМ», та затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2004 року у справі №32/325 та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2004 року по справі №32/325, які не скасовані і є законними» (т.2, а.с.156). Вказане ТОВ «ФУТУРУМ» в апеляційній скарзі свідчить про те, що позивач в особі ПАТ «Дніпровськпромбуд» з жовтня 2004 року взагалі не має права вимоги до Відповідачів в особі [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Тому у суду викликають сумніві з приводу самої правомірності звернення ПАТ «Дніпровськпромбуд» до суду з позовом до Відповідачів за захистом своїх нібито порушених прав. Зазначена обставина разом з іншими є ново виявленою, оскільки не була відома Відповідачам та судам першої та апеляційної інстанцій загальної юрисдикції через приховування її Позивачем. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року апеляційні скарги ВАТ «Дніпровськпромбуд» та ТОФ «ФУТУРУМ» залишені без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 року у справі №ПР8/224-09 за заявою Прокуратури Дніпропетровської області залишено без змін (т.2, а.с.155-158). Перелічені вище обставини, а саме: ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 12.02.2015 року, Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 року по справі №ПР8/224-09 та Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року по справі №ПР8/229-09 є не новими, а ново виявленими обставинами, які не були відомі суду першої та апеляційної інстанцій. Тому заява [PERSON] про перегляд рішення суду першої інстанції від 10.02.2015 року підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.365 ЦПК України, розглянувши заяву3, суд може скасувати судове рішення, що пер5еглядається, і прийняти нове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. З оглядом на викладене суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог заявниці і тому вважажє за необхідне скасувати рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10.02.2015 року у справі №205/7459/13-ц (провадження №2/205/602/15) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], Треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області «Про виселення та зняття з реєстрації», та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Дніпровськпромбуд» до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], Треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області «Про виселення та зняття з реєстрації». На підставі викладеного,

Outcome: approved