Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Горохівська міська рада Горохівського району Волинської області. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке заявниця має намір успадкувати. Однак остання не може цього зробити через допущену помилку у Свідоцтві про право власності на житло від 24 січня 1994 року за [NUMBER], так як в ньому спадкодавець значиться як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть вона значиться як « [PERSON] ». Зазначена розбіжність є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житло від 24 січня 1994 року [NUMBER], яке видане на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилася, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 1998 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області та свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народилася [INFO] . Її батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Свідоцтвом про шлюб стверджується, що заявниця 31 травня 1997 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24 січня 1994 року, матір заявника, тобто спадкодавець, значиться як [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved