Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем усього майна після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]. При зверненні у встановленому законом порядку із заявою протягом шестимісячного терміну в нотконтору для прийняття спадщини на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0384 гектарів, що розташована на території Грибовицької сільської ради, яка належала її батьку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №027876, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №822, не змогла її оформити, оскільки нотаріус виявила в акті розбіжності у прізвищі мого батька. В акті на право власності на земл. прізвище батька значиться як «[PERSON]», а фактично володів землею і помер «[PERSON]», згідно свідоцтва про смерть. У її свідоцтві про народження в графі «батько» вказано російською мовою «[PERSON]», що в перекладі на українську мову «[PERSON]». Таким чином різниця у написанні прізвища спадкодавця є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР на українську мову, особами якими видавались документи. У зв'язку з неможливістю спадкування виникла потреба встановити факт приналежності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право власності на землю серії І-ЛВ №027876, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №822, виписаний на [PERSON], належить [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання заявник не з*явилася, представник заявника подав заяву в якій підтримав повністю вимоги заяви, просить розглядати справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заінтересована особа клопоче про розгляд справи у відсутність їх представника. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про народження заявниці, виданого на російській мові «Чортковским горсоветом Тернопольской области, 26 апреля 1967г.», батьком значаться «[PERSON]», як і в своєму свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого російською мовою. У свідоцтві про одруження виданого 06.08.1988 року серії [NUMBER] російською мовою, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], де після реєстрації присвоєно прізвище заявниці «[PERSON]», у паспорті «[PERSON]». Свідоцтво про смерть зареєстроване 02.01.2008р. міським відділом державної РАЦС ЛМУЮ № 33, видане відносно померлого «[PERSON]». Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №027876, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №822, такий виданий на [PERSON]. Судом встановлено, що при реєстрації права власності на землю та видачі свідоцтва було допущено помилку при зазначенні прізвища власника, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про паво на спадщину. Необхідність встановити факту приналежності правовстановлюючого документу, виникла у зв'язку з неможливістю заявника отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №027876, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №822, належить померлому [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved