Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 12 червня 1999 року вона із спадкодавцем одружились, чоловік прийняв прізвище дружини - « [PERSON] », однак паспорт не змінив та уклав договір купівлі-продажу даного житлового будинку з прізвищем « [PERSON] ». Звернувшись із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Біляївського району Одеської області, отримала відмову в якій нотаріус порадив звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку померлому [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явилась, але її представник надав заяву про розгляд справи без її участі, на своїх вимогах наполягає, та просить заяву задовольнити (а.с. 34). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що Маяківська сільська рада Біляївського району Одеської області не заперечує проти заяви [PERSON] (а.с. 32-33). Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с. 9). 06.10.1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 7). 12.06.1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу чоловік отримав прізвище - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 16 (а.с. 10). 06.03.2002 року між гр. [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). 26.03.2009 року Біляївським РВ ГУМВС видано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 6). [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 910 (а.с. 8). Згідно довідки виданої Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області № 941-02-16 від 13.05.2019 року, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 5/0396, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить померлому [PERSON] , колишнє прізвище, якого [PERSON] (а.с. 12). Відповідно довідки № 490 від 12.03.2018 року виданої Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, гр. [PERSON] , який помер [INFO] дійсно по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із викладеного вбачається, що на момент укладання договору куплі-продажу будинку за адресою: [ADDRESS] спадкодавець мав прізвище дружини - [PERSON] , однак не змінив паспорт та уклав договір куплі-продажу за документами з дошлюбним прізвищем на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту : родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження , смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті , смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаних фактів має для заявника юридичне значення та від цього залежать його майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved