Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

заявники звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2625. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 05 жовтня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними не склалися, протягом останніх чотирьох років почали виникати непорозуміння у сімї, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше перебування їх у формальному шлюбі є недоцільним, просять такий розірвати. Відповідно до укладеного договору діти залишаються проживати разом з матірю, при цьому батько має право бачитися та спілкуватися з дітьми у порядку, передбаченому вказаним договором. Також заявниками визначено розмір та порядок сплати батьком аліментів на утримання дітей. Справа поступила до суду 21.03.2019 року. Ухвалою судді від 22.03.2019 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявники та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у такій, просять шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія І-СГ № 221364 (а.с.5), заявники уклали шлюб 05 жовтня 2013 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2625. Відповідно до свідоцтв про народження (а.с.8, 9), у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 526 та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 1324. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Як вбачається з договору щодо визначення місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 20.03.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 351 (а.с.14-15), після розірвання шлюбу діти проживатимуть з матірю. Батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дітьми, крім того, батько зобовязаний сплачувати аліменти на дітей та матір дітей у розмірі, визначеному договором. Відповідно до обставин, викладених у заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у звязку з чим доцільно є такий розірвати, а заяву задовольнити.

Outcome: approved