Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Заявник просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: договору дарування ? частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], посвідченого Готвальдівською державною нотаріальною конторою Харківської області 13 листопада 1990 року за р. № 1-3053, зареєстрованого в Балаклійському бюро технічної інвентаризації Харківської області 22 листопада 1990 року, реєстровий № 32-3396. Зазначаючи в своїй заяві, що при оформленні вказаного договору було допущено помилку при написанні її прізвища українською мовою як «[PERSON]», що не відповідає написанню її прізвища у паспорті громадянина України, де прізвище українською мовою записано як «[PERSON]». На теперішній час бажає розпорядитися майном на власний розсуд і укласти щодо майна нотаріально посвідчуваний правочин, що пов'язано з реєстрацією в електронному реєстрі речових прав, внесенні вірної інформації щодо об'єкта та суб'єкта майна. В інший спосіб виправити помилку не можливо. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, та просила справу розглянути без її участі (а.с. 32). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Не заперечувала проти задоволення заяви (а.с. 33). Представник заінтересованої особи Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 31), заяв про розгляд справи за відсутності представника чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оцінивши наявні докази в їх сукупності дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], в ? частці в спільному сумісному майні, придбаному подружжям в зареєстрованому шлюбі, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою Харківської області 13 листопада 1990 року за р. № 1-3051, складеного російською мовою, де прізвище [PERSON] зазначено як «[PERSON]» (а.с. 22) та в ? частці на підставі договору дарування, посвідченого Готвальдівською державною нотаріальною конторою Харківської області 13 листопада 1990 року за р. № 1-3053, складеного українською мовою, де прізвище [PERSON] зазначено як «[PERSON]» (а.с. 23) та зареєстровано в Балаклійському бюро технічної інвентаризації Харківської області 22 листопада 1990 року, реєстровий № 32-3396, де прізвище [PERSON] зазначено російською мовою як «[PERSON]» (а.с. 24) Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], складеного російською мовою, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 9) При отриманні паспорта громадянина України на ім»я [PERSON] серії [NUMBER], виданого 28 квітня 1998 року Фрунзенським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, її прізвище записано як «[PERSON]» та зареєстрована і проживає заявниця по [ADDRESS] ( а.с. 5). Суд при визначенні правильності написання прізвища [PERSON] керується записом у паспорті громадянина України та приходить до висновку, що в договорі дарування, посвідченого Готвальдівською нотаріальною конторою Харківської області 13 листопада 1990 року за р. № 1-3053 розбіжності у написанні прізвища виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного (російсько - українського) перетворення і правильно мало бути записано прізвище «[PERSON]». Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності правовстановлюючого документу певній особі необхідні заявнику для оформлення нотаріально посвідченого правочину щодо розпорядження особистим майном і не має спору про право цивільне.

Outcome: approved