Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], яка померла 28.05.2017 року в м. Севастополі Автономної Республіки Крим. [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області 12.09.2016 в отриманні свідоцтва про смерть матері заявникові відмовлено. Просила встановити факт смерті матері. Заявник в судовому засіданні підтримала свої вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Також пояснила, що разом з матір'ю та своїм сином вона мешкала в м. Торезі (нині Чистяковому) Донецької області. В травні 2017 року мати поїхала до м. Севастополя в гості до сестри, де 28.05.2017 померла. Похована мати була 01.06.2017 в м. Торезі, куди вона привезла її тіло. Просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з наданою заявою просив суд розглянути справу за відсутності представника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження заявника та свідоцтвами про укладання шлюбів [PERSON] (а.с.11-13,15,16). 30.05.2017 в м. Севастополі видані довідка про смерть [PERSON] №416, свідоцтво про її смерть І-КМ №519102 та довідка про бальзамування її тіла для перевезення до місця поховання. 12.09.2017 заявникові [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні реєстрації смерті було відмовлено через відсутність лікарського свідоцтва про смерть, форма якого визначена наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Доводи заявника підтверджують покази опитаної судом свідка [PERSON], яка підтвердила факт смерті матері заявника [PERSON] 28.05.2017 в м. Севастополі. У відповідності до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Зі змісту заяви, довідки та свідоцтва про смерть, показань опитаних заявника і свідка встановлено, що смерть [PERSON] настала 28.05.2017 в м. Севастополі Автономної Республіки Крим. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-У11, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсною і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що довідка про смерть і свідоцтво про смерть матері, видані в м. Севастополі, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved