Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, яким визнати, що [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою: [INFO], помер 29 лютого 2016 року, лікарське свідоцтво про смерть № 49, видане 29 лютого 2016 року ДНР КУ «ЦПМСД № 7 м. Донецьк» та довідка про причину смерті, форми № 106/о, № 49 від 29.02.2016р. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 344878 від 01.07.1971р. [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], згідно лікарського свідоцтва про смерть, смерть настала внаслідок хронічної судинно-мозкової хвороби, що призвела до інфаркту. Смерть [PERSON] була зареєстрована Куйбишевським відділом РАЦС міста Донецька ДНР, про що було видано свідоцтво про смерть. Заявник звернувся до відділу ДРАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області з заявою щодо державної реєстрації смерті його батька - [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть, однак у відповідь отримав відмову, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Даний факт підтверджується листом відділу ДРАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області від 22.03.2016 р. за № 442/02.1-37. У звязку із викладеними обставинами заявник просить встановити факт смерті його батька [PERSON] Заявник [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС Ірпінського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву заявника, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 29 лютого 2016 року, підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 49, виданим 29 лютого 2016 року ДНР КУ «ЦПМСД № 7 м. Донецьк», довідкою про причину смерті, форми № 106/о, № 49 від 29.02.2016р.(а.с.7) та свідоцтвом про смерть ДНР № 017739 від 01.03.2016 року, видане Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Палати міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.(а.с.6) Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 344878 від 01.07.1971р.(а.с.5) [PERSON], [INFO], проживав за адресою: [INFO], згідно лікарського свідоцтва про смерть, смерть настала внаслідок хронічної судинно-мозкової хвороби, що призвела до інфаркту.(а.с.7) Встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області від 22.03.2016 р. за № 442/02.1-37 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.(а.с.4,6). Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а також інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявник, звертаючись до суду із даною заявою, просить встановити факт смерті його батька [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, а також, виходячи із положень ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що існують підстави для встановлення факту, що [PERSON], [INFO], помер 29 лютого 2016 року в м. Донецьк ДНР. Оскільки вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає можливим задовольнити заяву. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 256, 257-1 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved