overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 08 листопада 2003 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2814. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 08 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 08 листопада 2003 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2814 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 08 листопада 2016 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини (а.с. 14). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 14 вересня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 822. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 14 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. З червня 2015 року спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 14 вересня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 822 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 25 травня 2016 року було укладено договір між батьками про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні (а.с. 4,5). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 14 серпня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1213. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 14 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 14 серпня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1213 (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 10 квітня 2017 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками про здійснення батьківських прав, виконання обов'язків та сплату аліментів на дитину (а.с. 9). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 21 липня 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 499. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 21 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини, спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 21 липня 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 499 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 28.07.2016 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками про визнаня місця проживання дитини та щодо здійснення батьківських прав (а.с. 6). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 22 січня 2011 року в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 40. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 22 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 22 січня 2011 року в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 40 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 17.03.2017 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками відносно здійснення батьківських прав і визначення місця проживання дитини (а.с. 17). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 24.11.2001 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом № 2462. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 24.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в підготовчому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши вступне слово заявників, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 24.11.2001 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом № 2462 (а.с. 9). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, про що 02.02.2018 року було укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину (а.с. 19-20). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 28 серпня 2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1020. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 28 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що шлюбне життя між ними не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Спільне господарство разом не ведеться, проживають окремо. Беручи до уваги вищевикладене, вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме особистим інтересам дитини та один одного. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 28 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1020 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено з усних пояснень заявників, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, а батько буде постійно брати участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно надавати допомогу для забезпечення життя дитини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення спільної заяви щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] у м. Керч, АР Крим, Україна., а також встановити дані про її батьків: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України; батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, тобто, яка народилась на території України, де державні органи тимчасово не здійснюють свою діяльність, тому отримати свідоцтво про народження неможливо. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у заявниці народилася дитина чоловічої статі - сина на ім`я [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження так званого 99100011 Керчинського міського відділу ЗАГС департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим від 21.07.2020 року серії [NUMBER] , медичним свідоцтвом про народження дитини серії 35 № 032319, виданого на тимчасово окупованій території України ГБУЗРК Керчинський ПБ 09.07.2020 року. У зв`язку з тим, що державні органи України не визнають документів виданих на тимчасово окупованій території України, заявникам Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відмовлено у реєстрації народження дитини. [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, від представника [PERSON] надішла заява про розгляд справи у відсутність заявників та їх представника, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved