Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до Ленінського районного суду із заявою де зазначили, що 26 січня 2009 року померла їх мати [PERSON], про що в Запорізькому міському відділі РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області 27.01.2009 року зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1008, та підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно,а саме на 1/7 частку квартири № 124 у житловому будинку № 18 по вулиці Звенигородська в м. Запоріжжя, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 22.07.1998 року Ленінською районною адміністрацію Запорізької міської ради. Після смерті матері спадкоємцями першої черги стали заявниці, як її доньки та батько [PERSON]. За життя батька на спадщину ніхто не претендував та взагалі відмовилися від неї на користь батька. Батько, у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та згідно зі ст. 12 69 ЦК України прийняв спадщину, але свідоцтво про спадщину не оформив та не отримав. 02 січня 2016 року батько [PERSON] помер, про що в міському відділі державної РАЦС Запорізького міського управління юстиції 02.01.2016 року зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1008, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно,а саме, на 1/7 частку квартири № 124 в житловому будинку № 18 по вулиці Звенигородська в м. Запоріжжя, яка йому належала згідно Свідоцтва № 1634 про право на житло, виданого 22.07.1998 року Ленінською районною адміністрацію Запорізької міської ради., а також ще на 1/7 частку, яка йому перейшла по спадщині після смерті мами. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 12 61 ЦК України на майно, що належало батькові, є доньки померлого заявниці по справі. Інших спадкоємців не має. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк вони звернулися до Другої державної нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини, але оглянувши документи, які були додані, а саме: свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть мами, батька та інші, нотаріус відмовив в оформленні заяви про прийняття спадщини та порадив звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між мамою та батьком, а також між мамою та дітьми, оскільки у свідоцтвах про народження в графі «мати» вказано (російською мовою) «Одіяк Галина Васильевна», в свідоцтві про одруження батьків вказано що одружились (російською мовою) «Одияк Николай Иванович» та «Таранец Галина Васильевна» та їм після реєстрації одруження присвоєно прізвища обом «Одияк», а в свідоцтві про смерть мами її дані вказано як «Одіяк Ганна Василівна», замість «Одіяк Галина Василівна». Це сталося з тієї причини, що коли мати получала паспорт громадянки України її ім'я помилково перевели і записали як «Ганна», а не так як треба «Галина»». Тому в усіх документах які оформлювалися на мати вже після 1992 року її ім'я було вказано «Ганна». У свою чергу [PERSON], своє прізвище з «Одіяк» змінила на «Шеметіло» змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу 20.07.1990 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Оскільки у досудовому порядку не можливо внести зміни ані в її паспорт, ані у свідоцтва про народження, а також у свідоцтво про одруження батьків, проте без встановлення факту родинних відносин оформити спадщину, тому заявниці змушені звернутися до суду з цією заявою. У судовому засіданні заявники свої вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, надавши при цьому інші документи, які збереглися в родині. Свої вимоги заявники обґрунтував \~тими \~обставинами, що викладені в заяві про встановлення факту родинних відносин. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПУ України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду, від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» особи можуть звертатися до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, по батькові якої, що зазначене в документі, не відповідає записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Так, у судовому засіданні доведено, що при отриманні паспорту громадянина України, імя [PERSON] помилково перевели та записали як «Ганна», тому в усіх документах які оформлювалися на неї вже після 1992 року її ім'я було вказано «Ганна». Факт родинних відносин між заявницями та їх батьками, підтверджується свідоцтвом № 1634 про право на житло виданого 22.07.1998 року Ленінською районною адміністрацію Запорізької міської ради та технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], де вказано, що заявники, їх діти та батьки є співвласники вищевказаної квартири, де ім'я матері вказано як «Ганна». Аналізуючи \~зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд вважає за можливе встановити факт, що батьки заявників [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, згідно свідоцтву про одруження ІІ-ЯР № 339016 виданого 09 вересня 1958 року Лепетихським сільським бюро Березнеговатського району Миколаївської області, а також встановити факт що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є рідними доньками [PERSON], яка померла 26 січня 2009 року у м. Запоріжжя.

Outcome: approved