Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася\~до суду\~із даною\~заявою вказуючи,\~щоїї батьки, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю в с.Рижани Хорошівського району Житомирської області і вели спільне господарство з 1956 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Своїх шлюбних стосунків до дня її народження батьки не реєстрували, а тому в свідоцтві про її народження в графі «батько» відсутні будь-які записи. Після її народження батьки продовжували проживати разом і вести спільне господарство. Батько утримував та піклувався про неї до дня його смерті [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Встановлення факту батьківства їй необхідне для оформлення спадкових прав. Заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є її батьком. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити її з підстав, зазначених в заяві. Заінтересована особа до суду направила заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи те що заінтересована особа в своїй заяві не заперечувала проти задоволення заяви, суд її задовольняє, за слідуючих обставин. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 81 ЦПК України, відповідно до\~ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в п.15 зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю\~України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2\~ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю\~запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В Указі Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» в п. 6 зазначено, що правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовується у відношенні дітей, що народились після введення в дію Основ законодавства Союза РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01 жовтня 1968 року. В п. 7 Указу зазначено, що у відношенні дітей, які народились до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. В\~статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю\~Української РСР зазначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. Частиною 2\~ст. 53 КпШС України\~передбачено, що у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Зі змісту пункту 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року. Судом встановлено, що заявник є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Згідно даного свідоцтва запис про батька [PERSON] відсутній. Згідно акту комісії про обстеження проживання однією сім`єю від 15.04.2019 року в [ADDRESS] , спільно, однією сім`єю, проживали [PERSON] із співмешканкою [PERSON] , вели спільне господарство, мали доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у віці 78 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя мав право на земельну частку (пай) у розмірі 2.84 га (копія сертифіката - а.с. 8). В судовому засіданні були допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що проживає на сусідній із заявником вулиці, знає сім`ю [PERSON] приблизно з 1990-1992 року, мала з ними дружні стосунки, часто бувала в них вдома. [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, він називав заявника донькою. Свідок [PERSON] надала показання про те, що проживає по сусідству із заявником, знає сім`ю [PERSON] приблизно з 1990 -х років, мала з ними дружні стосунки, часто бувала в них вдома. [PERSON] опікувалась над своїм батьком [PERSON] , вели спільне господарство, піклувалася про непрацездатного батька, він називав її донькою. В ході судового розгляду справи підтверджено, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] в с.Рижани Хорошівського району Житомирської області, вели спільне господарство і [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] . Оскільки вказані особи не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в свідоцтві про народження дитини запис прізвища було проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини було здійснено за вказівкою матері. Ім`я по батькові [PERSON] відповідає імені її біологічного батька. Після народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продовжували спільно проживати та виховувати дитину. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення, оскільки показами свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що заявник є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Беручи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved