Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк, Україна у зв'язку з гострою серцевою недостатністю. Заявник вказує, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] вона зверталась до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті їй було відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним просила суд встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, дата народження [INFO], місце народження: місто Донецьк, Україна, місце смерті: місто Донецьк, Україна, смерть настала [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк, Україна, що підтверджується паспортом серія [NUMBER] виданим Будьоннівським РВДМУУМВС України в Донецькій області 13.06.2002. [PERSON] помер [INFO] внаслідок гострої серцевої недостатності, набряку легенів, що підтверджується Довідкою про причину смерті № 536 від 13.02.2018. Факт смерті [INFO] [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. 27.03.2018 [PERSON] зверталася до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак у державній реєстрації смерті їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті № 683/16.28-37. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження і, відповідно, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved