Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] [INFO]. Фактом підтвердження родинного зв'язку є свідоцтво про народження заявника. На підтвердження факту смерті матері заявником надана лікарське свідоцтво про смерть №328 від 11 листопада 2016 року. Заявник вказала, що Фрунзенський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть її матері, оскільки подані нею документи не є підставою для державної реєстрації смерті. За таких обставин, [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Заявник в судовому засіданні підтримала подану заяву в повному обсязі, просила суд її задовольнити та встановити факт смерті [PERSON],[INFO],яка померла [INFO] в м.Донецьк Україна Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляд у справи був повідомлений належним чином за допомогою факсимільного зв'язку та надав заяву з проханням розглядати справу без участі представника. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд встановив наступне. Відповідно до наданих документів які були досліджені в судовому засіданні: лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] за №328 від 11 листопада 2016 року,свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO],актовий запис 1415 серії [NUMBER], довідки про народження заявника [PERSON] [INFO] також згідно наданої письмової відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 23.11. 2016 року за №2683/15.8-03-06 при розгляді наданих письмових документів для державної реєстрації смерті [PERSON] роз'яснено, що пред'явлене заявником свідоцтво про смерть останньої є документом,форма якого не відповідає формі, визначеної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністрестві юстиції України 25.10.2006 року з №1150/13024. Встановлення факту смерті матері для заявника має юридичне значення так як дозволить отримати легітимне свідоцтво про смерть та отримати відповідну державну допомогу пов'язану з його похованням, та з метою оформлення спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема у м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що смерть [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки м. Макіївка ДНР знаходиться на території проведення антитерористичної операції. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК (1502-06). На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України ( 1502-06 ), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved