Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті його брата [PERSON], [INFO], громадянина України, померлого 04 серпня 2017 року у місті Донецьк Донецької області в Україні внаслідок шоку, множинних переломів кісток скелета. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №2260 від 04.08.2017 року, виданої Бюро судово-медичної експертизи. При зверненні заявника до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті були предявлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] звернувся до суду в порядку п.8 ч.1 ст.315 ЦПК. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВК №462403, виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області 19 січня 2008 року, [PERSON] народився 02 грудня 1991 року у м. Маріуполі Донецької області. Згідно відмітки у паспорті зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження (серії VІІІ-НО №440522) виданого 09 січня 1992 року Відділом РАГС Жовтневого райвиконкому м. Маріуполі, [PERSON] народився 02 грудня 1991 року у місті Маріуполі Донецької області, актовий запис №34 від 09 січня 1992 року. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва (серії VІІ-НО №298044) виданого 05 лютого 1988 року Відділом РАГС Жовтневого райвиконкому м. Жданова, [PERSON] народився 22 січня 1988 року у місті Маріуполі (колишня назва місто Жданов) Донецької області, актовий запис №197 від 05 лютого 1988 року. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 04 серпня 2017 року у місті Донецьк Донецької області в Україні внаслідок шоку, множинних переломів костей скелету. Вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №2260 від 04 серпня 2017 року, виданою Бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до свідоцтва про смерть невстановленого зразку виданого 04 серпня 2017 року, [PERSON], [INFO], помер 04 серпня 2017 року у місті Донецьк Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом за вих.1131/15.2-106 від 21.12.2017 йому було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.317 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved