Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що рідний дядько заявника - [PERSON], помер [INFO], про що було складено відповідний актовий запис № 19 виконавчим комітетом Сасанівської сільської ради Полонського району Хмельницької області. Після смерті дядька залишилося майно у вигляді права на земельну частку (паю), що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 04.02.2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,53 га, що розташована на території Сасанівської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори з питанням прийняття спадщини після смерті дядька за законом, нотаріусом було виявлено, що заявник не може подати заяву про прийняття спадщини та отримати право на спадкову масу через те, що заявник не була зареєстрованою разом з дядьком за однією адресою, на день його смерті. Рідний дядько заявника був зареєстрований та проживав в с. Сасанівка Полонського району Хмельницької області. Заявник зазначив, що через хворобу дядька, та через те, що він потребував сторонньої допомоги, заявник була змушена у червні 2007 року переїхати до дядька, для того, щоб його доглядати та бути поруч, коли він потребував допомоги. Факт проживання з ним носив постійний характер, оскільки дядько заявника почав постійно хворіти і заявник не могла його просто провідувати. Відповідно, заявник повністю опікувалася дядьком до дня його смерті, тобто до [INFO]. За вказаний період заявник постійно була поряд з дядьком, через його хворобу, вели разом спільне господарство, були пов»язані спільним побутом. Встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем, заявнику потрібне для подальшого вчинення нотаріальних дій стосовно спадщини, тому заявник звертається до суду із заявою про встановлення даного факту. Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа до суду не з'явилась, про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявником не доведено суду, про спільне проживання з спадкодавцем, та не надано доказів щодо постійного проживання заявника спадкодавцем. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Таким чином, враховуючи, що заявником не надано доказів щодо постійного проживання з спадкодавцем, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed