Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації недієздатної громадянки [PERSON] в психіатричному закладі у примусовому порядку. Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково. Має середню освіту, працювала кондитером. Після І курсу була зґвалтована, робила якусь гінекологічну операцію. Після цього працювала в Конотопі швачкою. Психічно хвора з 1988 року. З цього часу 14 раз була госпіталізована в ЧПНЛ. До КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» хвора [PERSON] була переведена з Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні 04.06.2014 року . Післяпереводу 20 раз поступала в ВПЛ, останній раз 09.11.2015, де знаходиться по теперішній час. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18.12.2006 [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опікунство, опікуном призначено [PERSON] Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2017 року надано дозвіл на продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному закладі в примусовому порядку на строк 6 місяців. За результатами огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психіатричний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оскільки, внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» і потребує подальшого лікування, заявником і подано заяву про продовження її госпіталізації у примусовому порядку. У судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву про продовження госпіталізації [PERSON] у примусовому порядку та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення представника заявника, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Бахмач Чернігівської області, згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2006 року визнана недієздатною(а.с.7). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2017 року надано дозвіл на продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» у примусовому порядку на строк 6 місяців. Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів від 27 липня 2017 року №113/05-01 , [PERSON] перебуває на обліку в КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» з 04.06.2004 року, має діагноз шизофренія, параноїчний тип, безперервний тип перебігу, виражений емоційно - вольовий дефект. В даний час страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність, і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність(а.с.3). У відповідності до ст.ст.3,4 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Психіатрична допомога на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з міняльними соціально-правовими обмеженнями. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст.17 вищезгаданого Закону, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особу, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не перевищує 6 місяців. За таких обставин, оскільки [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд вважає, що у відповідності до ст.ст.14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved