Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Заявник свої вимоги мотивує тим, що по даній справі судом 6 серпня 2020 року постановлене рішення, яким задоволено його позов, визнано виконавчий напис, вчинений 29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості за договором №180820-99-1 від 20.08.2018 року в сумі 12480 грн. та суми сплати за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Але не вирішене питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, яку він просить стяґнути в розміні 11 500,00грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність та підтримання заяви. Представник відповідача подав клопотання про слухання справи у його відсутність та зменшення витрат на правничу допомогу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 6 серпня 2020 року задоволено позов [PERSON] , визнано виконавчий напис, вчинений 29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості за договором №180820-99-1 від 20.08.2018 року в сумі 12480 грн. та суми сплати за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн. таким, що не підлягає виконанню (Т.1 а.с. 232-236). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. 25 листопада 2019 року між адвокатом Рибницькою Іриною Олександрівною та [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої допомоги (Т.2 а.с.5-7). Як вбачається з розрахунку та акту наданих послуг адвокатом Рибницькою І.О. надано позивачу наступні послуги: збір доказів для надання правничої допомоги (350,00 грн.); складання позовної заяви (4200,00 грн.); складання заяви про забезпечення позову (1400,00 грн.); підготовка пакету документів для звернення до суду (350,00 грн.); підготовка відзиву на апеляційна скаргу - 2 год. (700,00 грн.); участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції (1200,00 грн.); підготовка заяв та клопотань - 4 год. (1400,00 грн.); підготовка запитів - 2 год. (700,00 грн.) участь у судових засіданнях у суді 1 інстанції (1200,00 грн.). Загальна вартість послуг становить 11 500,00 грн. Судом враховано, що представником позивача підготовано та подано до суду позов, заяву про забезпечення позову, додаткові пояснення від 14 травня 2020 року. Згідно довідки від 21.08.2020 року адвокат Рибницька І.О. приймала участь в судовому засіданні в суді першої інстанції 24 лютого 2020 року тривалістю 14 хв. Згідно протоколу судового засідання від 9 січня 2020 року в суді апеляційної інстанції адвокат Рибницька І.О. приймала участь з 16-16 год. до 16-33 год. Як вбачається з матеріалів справи, особисто позивачем до суду подавалися заяви про долучення доказів від 9 січня 2020 року (Т. 1 а.с.71), про витребування документів у приватного нотаріуса від 23 березня 2020 року (Т.1 а.с.129 звор.), представником позивача 23 лютого 2020 року подавалося клопотання про долучення доказів (Т.1 а.с.103). У межах вказаної справі позивачем направлялися запити від 23 січня 2020 року (Т.1 а.с.104 звор.), та 29 січня 2020 року (Т.1 а.с.105 звор.). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем 9 січня 2020 року до закінчення судових дебатів письмовою заявою було повідомлено про заявлення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. Заява була подана в межах п`ятиденного строку. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини». Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позовної заяви та інших документів, долучених до матеріалів справи, кількість часу, витраченого на участь в судових засіданнях, та позицію відповідача, суд вважає обгрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Outcome: approved