Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.07.2016 року помер її чоловік. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Донецьку Донецької області. Заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. Але свідоцтво їй не видали з посиланням на невідповідність лікарського свідоцтва про смерть формі, визначеній наказом МОЗ України, таке свідоцтво є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.7-8) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.03.1978 року. (а.с.5) Відповідно до копії довідки від 14.11.2014 року № 1426/3431 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з якої вбачається, що [PERSON] раніше постійно проживала в [INFO], та перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області. (а.с.9). Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.10-11) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 137 від 23.07.2016 року [PERSON] помер 23.07.2016 року в м. Донецьку Донецької області. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.6). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її чоловіка, виданого державним органом України.

Outcome: approved