Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою 29.05.2015 року в якій просить: встановити факт спільного проживання однією сім'єю заявника [PERSON], [INFO], та її чоловіка - [PERSON], [INFO], у період з 1995 року по день смерті чоловіка, а саме по 21.04.2011 року, за адре\-сою: [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] з`явилась, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просили їх задовольнити, також просила суд слухати справу без фіксування процесу технічними засобами . Зацікавлена особа в особі представника [PERSON] Управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вирішення питання покладає на розсуд суду на підставі закону. У судове засідання свідки з`явились, заявлені вимоги підтримали та підтвердити заявлені вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає,, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так судом встановлено, що 16.06.1963 року заявник уклала шлюб із [PERSON], про що відді\-лом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі м. Харкова було зроблено актовий запис № 307 (а.с.4). З часу укладання шлюбу вони проживали разом у м. Харкові. З 1995 року - в [ADDRESS]. В період шлюбу чоловік заявника був військовослужбовцем і був ветераном військової служби. Цей факт підтверджується посвідченням ветерана військової служби серії АА № 331006, ви\-даним Харківським обласним воєнкоматом 22.03.2004 року(а.с.6). 21.04.2011 року чоловік [PERSON] - [PERSON] помер. Цей факт підтверджується свідоцт\-вом про смерть серії 1-ВЛ № 309680, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції(а.с. 5). З 01.08.1996 року [PERSON] є пенсіонером і отримує пенсію за віком. У теперішній час розмір її пенсії складає 1 080 грн. У травні 2015 року [PERSON] стало відомо, що після смерті її чоловіка вона, як член сім'ї військово\-службовця, на підставі п. 3.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року, має право на переоформлення його пенсії на себе. Призначення і виплата пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сі\-мей здійснюються органами Пенсійного фонду України відповідно до п. 1.2. вказаного По\-ложення. У зв'язку з цим, у травні 2015 року заявник звернулася до управління пенсійного забезпечен\-ня військовослужбовців та деяких інших категорій громадян [PERSON] управління Пенсій\-ного фонду України в Харківській області з проханням про заміну її пенсії на пенсію її померлого чоловіка. У призначення і виплаті пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Харківський області їй, як члену сім'ї військовослужбовця, було відмовлено на тій підставі, що за життя її чоловік був зареєстрований не за місцем проживання, а за іншою адресою: [ADDRESS] (де взагалі ніхто не проживав). У відповідності із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У звязку із вище наведеним заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючого документу потягне за собою порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі наведеного,

Outcome: approved