Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою, у якій просила визнати безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначала, що вона з чоловіком постійно проживали у [ADDRESS], там же зареєстровані. З 2008 року вони винаймали квартиру у [ADDRESS]. У 2013 році її відносини з чоловіком погіршилися, а в квітні 2014 році він забрав речі та повідомив, що переїзджає у м. Донецьк, з серпня 2014 року зв'язку з ним вона не має. У зв'язку з необхідністю виїзду неповнолітнього сина за кордон та отримання соціальної допомоги, заявник змушена звернутися з заявою про визнання її чоловіка безвісновідсутнім. Ухвалою суду від 19 травня 2016 року у якості заінтересованої особи залучено Державну прикордонну службу України. Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили заяву задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] до заінтересованої особи не звертався та не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Державної прикордонної служби України у судове засідання не з'явився, хоча заінтересовану особу було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши заявника та її представника, свідків, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Разом з тим, судом встановлено, що адреса, за якою заявник з чоловіком винаймали квартиру, є останньою відомою адресою, за якою проживав [PERSON], однак не місцем його постійного проживання з 2013 року, коли, як пояснила заявник у судовому засіданні її чоловік пішов проживати у інше місце. Заявник у судовому засіданні пояснила, що вона не зверталася з заявами про розшук чоловіка до компетентних органів. Також не зверталися з такими заявами батьки та сестра чоловіка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заява була подана у зв'язку з необхідністю виїзду її неповнолітнього брата на відпочинок за межі України, якби ця необхідність, з заявою про те, що її батько, з яким вона не спілкується з літа 2014 року, зник, ніхто б не звертався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з братом [PERSON] у неї немає зв'язку з літа 2014 року. Разом з тим, судом встановлено, що у свідка з братом погіршилися стосунки перед тим, як він перестав їй телефонувати. З даних Акту про встановлення факту не проживання у квартирі від 15 червня 2016 року (а.с.54), вбачається лише, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] на час складання акту. ТОВ «Новобудова» 13 червня 2016 року повідомило, що у нього відсутні відомості щодо [PERSON] (а.с. 55). Довідка ТОВ «Юридична компанія «Кей. Ес. Бі. Лекс Груп» без дати, підписана особою, яка представляє інтереси заявника, свідчить про те, що [PERSON] працював у ТОВ «Юридична компанія «Кей. Ес. Бі. Лекс Груп» на посаді старшого юриста з 23 квітня 2008 року по 14 серпня 2012 року. Інших відомостей про його місце роботи у справі немає. За таких обставин, належних та допустимих доказів відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем постійного його проживання протягом одного року суду не надано, а факт відсутності спілкування заявника, дітей та сестри з [PERSON], з яким у них не було гарних стосунків, а з заявником вони збиралися розлучатися, сам по собі ще не є доказом того, що [PERSON] безвісно відсутній, а тому заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed