Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вказаною заявою про встановлення факту народження дитини в м. Севастополі АР Крим, мотивуючи тим, що 22.10.2015 року [PERSON] в пологовому будинку № 1 м. Севастополь АР Крим народжена дитина жіночої статі, про що видано медичне свідоцтво про народження серії 67 № 004647 від 22.10.2015 року. Проте, у звязку з тим, що [PERSON] Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією й документ виданий незаконними органами на території м. Севастополь є недійсним, факт народження дитини на цей час не визнається на території України. Тому позбавлені можливості в іншому порядку, ніж в судовому встановити факт народження дитини. В судове засідання представник заявників не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі заявників, вимоги заяви підтримує. Від в.о. начальника Скадовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшов лист з проханням розглядати справу без участі представника відділу, висловлено позицію про згоду з заявою. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами приходить до таких висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) 19.07.2016 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 19.07.2016 року серії І-КГ № 103304, актовий запис № 47. Як вбачається з копії медичного свідоцтва про народження серії 67 № 004647 від 22.10.2015 року, виданого пологовим будинком № 1 м. Севастополь АР Крим, [PERSON] 22.10.2015 року народила дівчинку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що нездійснення реєстрації народження дитини у порядку встановленому законодавством України позбавляє заявників реалізувати права та обовязки, повязані із народженням дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. У звязку з відсутністю оригіналу медичного свідоцтва про народження дитини, та неможливістю його отримання у звязку з тимчасовою окупацією території АР Крим, заявники не можуть зареєструвати народження дитини на території України. Крім того, свідоцтво про народження, видане 12.11.2015 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополь, в звязку з тимчасовою окупацією території Автономної [PERSON] Крим, не створює правових наслідків, а отже не може бути використане заявниками для реєстрації дитини на території України. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявника у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Новонароджена дитина заявників є громадянином України як особа, обидва батьки яких на момент її народження були і залишаються громадянами України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України». Відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, встановленої законодавством України форми, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження подружжям [PERSON] дитини 22.10.2015 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження в подружжя [PERSON] у м. Севастополь АР Крим дитини жіночої статі, встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, оскільки дозволяє їм провести державну реєстрацію факту народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини громадянина України. З огляду на наведене вище, заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 9, ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved