Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою про встановлення факту визнання батьківства. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер її батько-[PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. За життя батько склав заповіт на ім'ї її дочки- [PERSON]. Однак, на даний час її дочка позбавлена можливості оформити спадщину, так як їй необхідно підтвердити 2 ступінь споріднення із спадкодавцем [PERSON]. Проте, у її свідоцтві про народження в графі батько-стоїть прочерк. Хоча фактично її батьком був [PERSON]., однак за життя документально не оформив визнання його батьківства. За вказаних обставин звернулась в суд з даною заявою. Заявник в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення факту визнання батьківства підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи-Калинівської державної нотаріальної контора в судове засідання також не з'явився, проте від завідуючої Калинівською державною нотаріальною конторою Л.В. Василишиної надійшов лист №1617/01-16 від 16.11.2018 року про розгляд заяви без представника нотаріальної контори. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] в с.Пиків Калинівського району Вінницької області. Її батьками були мати- [PERSON], батько-[PERSON]. В свідоцтві про народження заявника [NUMBER], виданому 27.09.1963 року Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис №76, записана лише мати [PERSON], в графі батько-стоїть прочерк. По батькові вказано за іменем батька «[PERSON]». Мати заявника [PERSON] з 1962 року по 1994 рік проживала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], хоча офіційно шлюб не реєстрували. Проживали в [ADDRESS] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були зареєстровані разом, про що свідчить довідка №1256 від 09.10.2018 року, видана виконавчим комітетом Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Від сумісного проживання у них народилася [PERSON]., яку вони спільно утримували та виховували. Заявник проживала зі своїми батьками до дня їх смерті. Батько-[PERSON] завжди визнавав заявника своєю дочкою. [INFO] [PERSON] помер. При житті склав заповіти на доньку заявника- [PERSON]. В передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.1269ЦК України [PERSON]. спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою в Калинівську державну нотконтору. Однак, на даний час [PERSON]. позбавлена можливості оформити спадщину, так як їй необхідно підтвердити 2 ступінь споріднення із спадкодавцем [PERSON]. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 СК України. Той факт,що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] підтверджується виписками з по господарської книги Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області особовий рахунок [NUMBER] за 1964 рік, 1971 р., де [PERSON], значиться як батько [PERSON]. Також даний факт підтверджується заповітом, в якому [PERSON]. вказує, що заповідає своє майно онучці [PERSON], яка є дочкою заявника. Крім того, даний факт підтверджується письмовими поясненнями громадян [PERSON] та [PERSON]., наявними в матеріалах справи. В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинялось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » : « у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому порядку .» Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з обставинами, які підтверджують той факт, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту визнання батьківства підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved