Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту народження дитини [PERSON], в який зазначила, що 17.04.2009 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, актовий запис №146. 05.04.2014 року у подружжя в місті Старий Крим Кіровського району АР Крим, Україна народився син - [PERSON], про що 14.04.2014 року зроблено відповідний актовий запис №36 і того ж дня виконавчим комітетом Старокримської міської ради Кіровського району АР Крим, Україна видано свідоцтво про народження серії І-АП №311411. Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 року. У зв'язку з тим, що [PERSON] Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією, неможливістю виїхати з вказаної території, [PERSON] пропустила встановлений Сімейним кодексом України термін реєстрації народження дитини і нині не має можливості зареєструвати їх доньку та отримати на неї свідоцтво про народження. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті цього Закону передбачено, що будь-який акт, виданий органами та посадовими особами не є дійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене заявник вирішила звернутися до суду з метою встановлення факту народження її сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу 111 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністра юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону ш відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до п. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до п. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує вимоги, викладені в заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа, представник Якимівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області не прибув, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, заперечень щодо встановлення вищевказаного факту не має. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі: копія паспорту заявника (а.с.6-8); копія паспорту [PERSON]. (а.с. 9-10); копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11-13); копія свідоцтва про шлюб ( а.с.14). Розглянувши матеріали справи, письмові заяви учасників процесу, суд вважає, що вимоги, які вказані в заяві, законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі та підтверджуються матеріалами справи. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника [PERSON]. про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України. Враховуючи, що у відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved