Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту володіння майном на праві власності. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що їй належить право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Артемівський район, селище Дзержинського, вулиця Садова, будинок № 37, який було придбано нею за власні кошти в квітні 1997 року. Купівлю вказаного житлового будинку та оформлення договору купівлі-продажу було здійснено у нотаріуса в м. Луганськ й одночасно з цим, в реєструючих на той час органах - Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» було здійснено переоформлення переходу права власності з попереднього власника гр. [PERSON] на ім'я заявниці [PERSON]. Враховуючи ситуацію, яка склалася у м. Луганськ та проведення на його території АТО, вона залишила належне їй домоволодіння та тимчасово переїхала до м. Луцьк, де мешкає до теперішнього часу. Через свій похилий вік та вади здоров'я, вона на власний розсуд вирішила розпорядитися належною їй власністю, але виявила відсутність оригіналів правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу. Маючи на руках оригінал технічного паспорту на вказаний житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами з домовою книгою про прописку громадян, а також іншими малозначимими документами, заявниця звернулась до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з приводу можливої, на її погляд, видачі дублікату замість втраченого оригіналу договору купівлі-продажу. Однак їй було повідомлено про неможливість видачі такого документа, оскільки документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства нікуди не передавалися і залишаються на території, непідконтрольній українській владі, тому є всі підстави вважати їх втраченими та рекомендовано звернутися до суду. Вищевказані обставини не дають їй можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися належною їй власністю, тому вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Заявник до суду не з'явилася, але в заяві просить розглянути справу без її участі. Викладені в заяві обставини та доводи підтримує та просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом, заявник [PERSON] володіє на праві власності житловим будинком із господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Артемівський район, селище Дзержинського, вулиця Садова будинок № 37. Згідно відмітки у технічному паспорті інвентарний номер 1816, реєстровий номер 16/2156, зробленої 24.04.1997 року на першій сторінці паспорту посадовою особою Державного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» (код ЄДРПОУ 05500262) вказано про зміну власника та перехід права власності із [PERSON] на [PERSON] із зазначенням частки в цілому на заявницю (а.с.37). Вказана відмітка завірена печаткою підприємства. Із домової книги, доданої до матеріалів справи та копії паспорту заявниці, дослідженої в судовому засіданні вбачається, що дійсно, починаючи з 1997 року по теперішній час вона зареєстрована за вказаною адресою належного їй на праві власності домоволодіння (а.с.9). Крім вказаних доказів, в судому засіданні також було досліджено додані заявницею письмові докази: копія технічних умов на газифікацію будинку, датованих січнем 1998 року та складених на імя [PERSON]; копія листа Управління земельних ресурсів у м. Луганськ Луганської області від 10.12.2007р. №03-7/2975 з рахунком на оплату послуг ДЗК №4799 від 28.11.2007р. на імя [PERSON]; копія Договору №30331 від 06.08.2012р. про надання послуг населенню послуг з газопостачання [PERSON]; копії квитанцій про оплату за комунальні послуги -ТОВ «ЛЕО», ПАО «Луганськгаз», Полісу комплексного страхування АСК «Оранта Лугань» КС/№024824, датованого 07.09.2002р. про страхування домоволодіння за вищевказаною адресою по вул. Садовій № 37 на імя [PERSON]. Відповіддю ГТУЮ в Луганській області за № Ж-292/4/09-44 від 10.05.2017р. заявниці було повідомлено про те, що видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, такий дублікат видається відповідно нотаріусом. Однак, через проведення антитерористичної операції документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства нікуди не передавалися і залишаються на території, непідконтрольній українській владі. Тобто, є всі підстави вважати їх втраченими. Через проведення антитерористичної операції в м. Луганськ отримати дублікати правовстановлюючих документів немає можливості. Ці обставини є загальновідомими. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення від 31.03.1995 року № 5 суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою, підтвердженою письмовими доказами і підлягає задоволенню.

Outcome: approved