Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , [INFO] . Смерть настала на тимчасово окупованій території України, в м. Алчевськ, Луганська область. За фактом смерті [PERSON] отримала довідку № 23 від 13.08.2020 р., лікарське свідоцтво про смерть № 23 від 13.08.2020 р. та свідоцтво про смерть, видане відділом записів актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Луганської народної республіки. Проте зазначені документи видані на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, і ці документи не приймаються компетентними органами України. З отриманими документами про смерть заявниця звернулась до Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою щодо реєстрації смерті своєї матері - [PERSON] , однак їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті, оскільки надані нею документи, що не відповідають Правилам державної реєстрації актів цивільного стану в України, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5. Також відділом РАЦС було надано письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Враховуючи, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті своєї матері, то вважає, що є достатні підстави для встановлення факту смерті в судовому порядку. Тому просить суд встановити факт смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України, у м. Алчевськ, Луганської області. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року заява [PERSON] була залишена без руху та надано строк заявниці для усунення недоліків поданої заяви протягом 10 днів із дня отримання ухвали суду. 15 січня 2021 року недоліки заяви було усунуто. Ухвалою суду від 16 січня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви на 18 січня 2021 року об 11 год. 00 хв. Заявниця в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату і час засідання належним чином. Представник заявниці подала до суду заяву, в якій прохає суд розглянути заяву у її відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. Неявка представника зацікавленої особи не перешкоджає розгляду даної заяви. Суд, дослідивши подану заяву та докази по справі, встановивши зміст спірних правовідносин, приходить до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявниця є донькою [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13 серпня 2020 р., що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Згідно цього свідоцтва, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Алчевськ, Луганська Народна Республіка. Як видно з відомостей, що містяться в медичному свідоцтві про смерть № 23 від 13.08.2020 р., що видане Алчевською центральною міською багатопрофільною лікарнею, [PERSON] померла [INFO] з діагнозом дифузний кардіосклероз, в м. Алчевськ, ЛНР, що визначено тимчасово окупованою територією і на якій запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування. Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті від 05.01.2021 р., було відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] та видачі документів про смерть встановленого зразка. Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Документами, які засвідчують подію смерті є свідоцтво про смерть, що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п. 8 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на тимчасово окупованій території України в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. У відповідності до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Алчевськ визнано тимчасово окупованою територією. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Незважаючи на те, що всі документи були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно [PERSON] була похилого віку та померла в м. Алчевськ, Луганської області. При цьому всі медичні документи підтверджують цей факт. Заявницею було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, в тому числі й свідоцтво про смерть, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України, заявниця позбавлена можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] . Також суд враховує практику міжнародних судових інституцій, зокрема, «Намбійські винятки», що сформульовані Міжнародним судом ООН та розвинуті у практиці Європейського суду з прав людини у рішеннях «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) та ін. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved