Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи заяву, посилаються на те, що вона перебуває в службі у справах дітей Генічеської РДА на обліку кандидатів в усиновлювачі за №2 від 12.12.2018 року. Мати [PERSON] - позбавлена батьківських прав. Відомотсі про батька записано у відповідності до ст..135 СК України. Просить суд винести рішення про усиновлення нею малолітнього [PERSON], [INFO], та зобов'язати Генічеський районний відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису № 1369 від 23.09.2014 року про народження [PERSON] вказавши в ньому матір'ю дитини - [PERSON], батьком дитини - [PERSON]. Змінити усиновленій дитині прізвище з «[PERSON]» на «[INFO]». У судовому засіданні заявник підтримала вимоги, просить їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Генічеської РДА Коваленко І.І. в судовому засіданні підтримав заяву, вважає, що її слід задовольнити в повному обсязі. Представник Генічеського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Херсонській області до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно висновку служби у справах дітей Генічеської РДА № 300/634-09/01-11 від 12.12.2018 року «Про можливість громадян, які проживають на території України, бути усиновлювачами», [PERSON] - заявник у справі, визнана такою, що може бути усиновлювачем. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], акт. запис № 1369, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (батько дитини записаний у відповідності до ст..135 СК України). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно висновку служби у справах дітей Генічеської РДА № 302/09-646/02/35 від 19.12.2018 року «Про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини [PERSON]», [PERSON] - заявник у справі, визнана такою, що може бути усиновлювачем дитини [PERSON], та даний факт відповідає інтересам дитини. Так, суд погоджується із тим, що заявник має все необхідне для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Проживає та зареєстрована у власному будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] - умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам та є сприятливими для нормального розвитку, виховання та проживання дитини. До кримінальної відповідальності заявник не притягувалась, що підтверджується довідками про відсутність судимості. Ніяких протипоказань за станом здоров'я щодо усиновлення в неї не має, що підтверджується довідками про її стан здоров'я. Крім того, [PERSON] є фізичною особою підприємцем, зі стабільним доходом, та має можливість забезпечити дитині всі необхідні матеріальні потреби. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п'ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 217 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 223 СК України). Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). Згідно з ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв'язку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов'язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 225 СК України). Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Отже, оскільки у судовому засіданні встановлено, що усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], не суперечить його інтересам, заявник фізично здорова, здатна створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможна забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і може бути її усиновлювачами, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявників та внести зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved