Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, стверджуючи, що вона народилася [INFO] року в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, до 1987 року проживала разом з матір'ю, сестрами та братом у вище вказаному селі, а в 1987 році вона поступила до комунального закладу «Троїцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», закінчила там 7 класів і в 1994 році вибула за місцем проживання її сім'ї, проживала [ADDRESS]. Заявником свого часу не було отримано паспорт громадянина України по причині того, що її мати загубила паспорт громадянина СРСР ще до 1991 року і тривалий час не могла отримати паспорт громадянина України, отримала вона його лише у 2010 році. Заявник вважає себе громадянкою України, так як народилася в Україні, постійно проживала на її території, нікуди не виїжджала, в тому числі і на момент проголошення Незалежності України 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року. З метою отримання паспорту громадянина України заявник звернулася до Балтського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, але там отримала відмову, оскільки не встановлена її приналежність до громадянства будь-якої держави. Вказані вище обставини позбавили заявника права отримати громадянство України, паспорт громадянина України, з приводу чого [PERSON] змушена звернутися до суду, її представник адвокат Бузовський О.І. надав суду заяву, в якій заявлені вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій заперечень до заявлених вимог не надала, просить суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, справу розглянути за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги заявника задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, де проживала разом з матір'ю, сестрами, братом до 1987 року, в 1987 році заявник поступила до комунального закладу «Троїцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», закінчила там 7 класів і в 1994 році вибула за місцем проживання її сім'ї, разом з своєю сім'єю проживає [ADDRESS], вказані вище обставини підтверджуються довідкою КЗ «Троїцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» № 247 від 30.03.2017 року, довідкою Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області № 02-13/202 від 14.02.2017 року, довідками Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області № 587 від 03.05.2017 року, № 1212 від 19.09.2017 року та ін.. Таким чином, в судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що заявник [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року та на момент прийняття Закону України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року постійно проживала на території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved