Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що 25.09.2017 року о 10-00 год. [PERSON] повторно госпіталізована до гострого психіатричного відділення, за сомозверненням, у супроводі опікуна, відразу після виписки із стаціонару погіршився психічний стан: скаржиться на «шум в вухах та голові», страхи, плаче, безпричинно кричіть, просить госпіталізувати її до відділення. Їй встановлений діагноз «Пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у зв'язку з загостренням тяжкого психічного захворювання потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Вона не може забезпечувати свої життєві потреби на рівні забезпечення життєдіяльності. Лікування можливо лише в умовах стаціонару. [PERSON], опікун, підтримала заяву, також пояснила, що [PERSON] перебуваючи вдома припинила приймати ліки, у зв'язку з чим стан здоров'я її погіршився. [PERSON], вона ж опікун, підтримала заяву. Залучений представник, адвокат Іващенко Т.А., не заперечувала проти заяви. Прокурор погодився з заявою мотивуючи тим, що для задоволення наявні законні підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [ADDRESS], хворіє на психічне захворювання. Їй встановлений діагноз «Пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». На обліку у психіатра перебуває з 2003 року. 28.10.2013 року рішенням Сумського районного суду Сумської області [PERSON], у зв'язку з психічним захворюванням, визнаний недієздатною та над нею встановлено опіку. Востаннє [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 23.07.2017 по 22.09.2017. 25.09.2017 року [PERSON] повторно госпіталізована до гострого психіатричного відділення КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака». Їй встановлений діагноз «Пропфшизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 25.09.2017 року №01-11/07/1389 [PERSON] у зв'язку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров'я потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає її інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved