Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що [PERSON], перебуває на обліку у фтизіатра протитуберкульозного кабінету ЦМЛ м.Дружківки з приводу туберкульозу легенів з березня 2003 року. Лікувався продовж 7 місяців на денному стаціонарі з переходом у туберкулому верхньої долі правої легені. З травня 2004 року загострення туберкульозного процесу з деструкцією. Продовжив лікування у денному стаціонарі протитуберкульозного кабінету ЦМЛ впродовж 8 місяців без ефекту та був переведений в групу хронічних хворих. З 27.08.2012 року у звязку з появою бациловиділення, на фоні прогресування процесу був госпіталізований у протитуберкульозне відділення м.Костянтинівки для хронічних хворих на паліативне лікування. Виписаний під нагляд дільничного фтизіатра після абацилювання. З 04.02.2016 року у хворого знову зареєстровано бациловиділення. Від госпіталізації в стаціонар 10.02.2016 року категорично відмовився. Надані документи заочно на МЛУ- консиліум в ТОМЦ м. Краматорська 03.03.2016. Діагноз: інший туберкульоз легенів (фіброзно-кавернозний туберкульоз). Рекомендовано притягнути хворого через правоохоронні органи на лікування. З 01.02.2016 по теперішній час хворий ухиляється від лікування, чим порушує свої обовязки. Просить госпіталізувати [PERSON] до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м.Костянтинівки». У судовому засіданні представник заявника КЛУ «ЦМЛ» [PERSON] пояснив, що [PERSON] страждає тяжкою формою туберкульозу, яка представляє загрозу як для нього так і для оточуючих, дана форма хвороби потребує лише лікування в умовах стаціонару. Заяву підтримав в повному обсязі, просить примусово госпіталізувати [PERSON] до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м.Костянтинівки» строком на 3 місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. [PERSON]в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника КЛУ «ЦМЛ» м.Дружківки, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.10 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до п.п. 6, 12, 13\~ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~від\~05.07.2001\~№\~2586-III протиепідемічний режим - спеціальні протиепідемічні заходи (правила поведінки особи, хворої на заразну форму туберкульозу), встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, спрямовані на захист населення, у тому числі медичних та інших працівників, від зараження збудником туберкульозу. Туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. З висновку ЛКК КЛУ «ЦМЛ» м.Дружківки від 01.04.2016 року (а.с.15), виписки з амбулаторної карти № 137265 хворого [PERSON]П.(а.с.11) вбачається, що останній хворий на заразну форму туберкульозу, є бациловиділювачем, перебуває на обліку в ПТК КЛЗ «ЦМЛ» м.Дружківки та потребує безперервного лікування у стаціонарі. Відповідно до ч.3\~ст.20 Закону №\~2586-III хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч.1\~ст.11 Закону №\~2586-III у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону №\~2586-III примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від\~06.04.2000\~№\~1645-III, зокрема, передбачено, що особливо небезпечні інфекційні хвороби - інфекційні хвороби (у тому числі карантинні: чума, холера, жовта гарячка), що характеризуються важкими та (або) стійкими розладами здоров'я у значної кількості хворих, високим рівнем смертності, швидким поширенням цих хвороб серед населення. Частиною 2\~ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»\~від\~24.02.1994\~№\~4004-XII передбачено, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, обов'язковому медичному нагляду і карантину у встановленому порядку. Відповідно до ст. 53 Основ законодавства України про охорону здоров'я від\~19.11.1992\~№\~2801-XII з метою охорони здоров'я населення органи і заклади охорони здоров'я зобов'язані здійснювати спеціальні заходи профілактики та лікування соціально небезпечних захворювань (туберкульоз, психічні, венеричні захворювання, СНІД, лепра, хронічний алкоголізм, наркоманія), а також карантинних захворювань. Порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, у тому числі і у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Згідно з мотивованим висновком ЛКК КЛУ «ЦМЛ» м.Дружківки від 01.04.2016 року [PERSON] становить небезпеку для оточуючих, як заразний хворий. Потребує примусової госпіталізації (а.с.15). Від госпіталізації, запропонованої КЛУ ЦМЛ м.Дружківки, [PERSON] відмовився (а.с.14). Зважаючи на те, що [PERSON] відмовляється від стаціонарного лікування, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, суд вважає, що він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст.ст.\~1,11, 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст. 53 Основ законодавства України про охорону здоров'я, ст.ст. 209, 212, 214, 215, 223,234, 235,285,286,367 ЦПК України, суд

Outcome: approved