Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Заявник свої вимоги мотивує тим, що його син [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи у зв'язку з психічним захворюванням, не пристосований до самостійного пересування та не може нормально орієнтуватися у просторі, потребує постійного стороннього нагляду, не може самостійно собі забезпечити нормальне життя і самообслуговування через свій стан здоров'я. Останній проживає з заявником, який за ним доглядає. В зв'язку з цим, з метою захисту інтересів [PERSON], заявник просить визнати останнього недієздатним, призначивши його опікуном. 12.10.2018 відкрито провадження у справі. 17.10.2018 ухвалою суду призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. 18.12.2018 провадження у справі поновлено у зв'язку з поверненням справи з експертної установи. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав повністю. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення вимог не заперечували. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення заявника, його представника, врахував позицію заінтересованої особи, дійшов наступного висновку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 22.06.2018 № 25/357 [PERSON], 1967 року народження є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої безстроково (а.с.6). З висновку судово-психіатричного експерта від 19.11.2018 № 573 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (ДЦП, нейроінфекція) з вираженим зниженням пам'яті, помірним зниженням інтелекту, вираженою емоційною нестійкістю. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] брати особисто участь у розгляді справи та давати пояснення по суті справи не може. [PERSON] потребує опіки. (а.с.20-22). Таким чином, наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. З довідки Кардашівського Старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 829 від 04.10.2018 вбачається, що [PERSON], проживає за адресою [ADDRESS] та доводиться [PERSON] сином. (а.с.4). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чернеччинської сільської ради від 26.12.2018, орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], оскільки заявник фактично опікується ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved