Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви вказує, що з [PERSON] була знайома з 1992 р., вони разом працювали в ТОВ «Гарант», а потім почали зустрічатися. З 1997 р. стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі, за адресою: [ADDRESS] , та увесь цей час вели спільне господарство, мали спільний побут, гроші. [INFO] [PERSON] помер, та після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак оформити спадкове майно на себе заявник не може, що вбачається з роз`яснень приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.І. Таким чином, з метою оформлення спадкового майна, [PERSON] просить суд встановити факт того, що вона проживала разом з [PERSON] , [INFO] , [INFO] , який помер [INFO] однією сім`ю без реєстрації шлюбу у період з 1997 року по день смерті останнього - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020, провадження по вище вказаній цивільній справі відкрито за правилами окремого провадження, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.І. засвідчену копію спадкової справи № 2/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , задоволено клопотання про виклик свідків в судовому засіданні. 16.06.2020 представником заінтересованої особи [PERSON] подано до суду відзив на заяву в якому представник просить відмовити в задоволені заяви в повному обсязі з тих підстав, що заявником не було надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] проживала однією сім`ю зі спадкодавцем, вели спільне господарство на протязі тривалого часу. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи у судових дебатах проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Як випливає з пояснень сторін та з матеріалів справи, 27.01.2020 в місті Запоріжжі у віці 62 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого 29.01.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 115. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] починаючи з 1997 р. почали мешкали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Вони завжди турбувалися та підтримували один одного. Сімейний бюджет був спільний, господарство вели разом. Шлюб офіційно вони не реєстрували, тому що не вважали це необхідним. Просить суд заяву задовольнити Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи витікає, що 24.02.2020 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`ю не менше 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.02.2020 за № 04-07/33188, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.11.1987 р. по день смерті. Разом з ним зареєстровані особи відсутні. Відповідно до відмітки про місце реєстрації заявника у справі, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 13.11.1987. 29.04.2020 за № 70/02-14 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О. надані роз`яснення гр. [PERSON] щодо можливості оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] в судовому порядку шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше, як п`ять років. Встановлення даного факту необхідно заявникові для прийняття спадщини. Коло спадкоємців судом перевірено. З матеріалів спадкової справи витікає, що спадкодавець [PERSON] мав близьких родичів, а саме доньку [PERSON] , [INFO] , та рідного брата [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час проживають на території Російської Федерації в м. Лянтор, Сургутського району, Хантимансійського автономного округу-Югри Тюменської області, та в свою чергу відмовились від прийняття спадщини після померлого [PERSON] , підтвердив в заяві про відмову факт спільного проживання останнього з [PERSON] за період з 1997 року по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Такі обставини підтверджені наявними в цивільній справі письмовими доказами належним чином завіреними, а саме: копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 13.06.1991, довідкою про реєстрацію шлюбу № А-00163 від 25.03.2020 між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », копією нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 25.06.2020 з перекладом, копією нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 16.04.2020. Отже судом встановлено, що спадкоємець першої черги [PERSON] , [INFO] , донька померлого [PERSON] , та спадкоємець другої черги рідний брат померлого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] скористалися правом відмови від прийняття спадщини, передбаченим ст. 1273 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, яка передбачає: «у четверту чергу право власності на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Сім`я є первинною й основною ланкою побудови будь-якого суспільства. Вона є відправним пунктом у формуванні дитини як особистості та активного члена суспільства, громадянина держави. Зі ст. 3 Сімейного кодексу України вбачається визначення сім`ї, як первинного та основного осередку суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі: - укладеного шлюбу; - кровного споріднення; - усиновлення; - на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК (435-15) не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`ю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`ю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків. Заявником на підтвердження факту сумісного проживання надано спільні фотографії. Також, надано акт ТОВ Керуюча компанія «Надія» від 15.05.2020, відповідно до якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживав [PERSON] та [PERSON] в період з 1997 по 27.01.2020. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] (рідна сестра заявника), [PERSON] (сусідка), та [PERSON] (близька подруга) засвідчили факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] разом за адресою: [ADDRESS] , без укладання шлюбу, починаючи з 1997 року по день смерті [PERSON] . Вказані свідки також зазначили, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, їх відносини свідки назвали сімейними. Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім`ю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази у їхній сукупності, з урахуванням наданих письмових доказів та допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`ю разом з [PERSON] , який помер [INFO] у місті Запоріжжі з 1997 р. по 27.01.2020 - день смерті [PERSON] . Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved