Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт, що вона, [PERSON], є дочкою [PERSON]; встановити факт, що їй, [PERSON], в свідоцтві про розірвання шлюбу [PERSON], належить заповіт, посвідчений від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] В заяві зазначила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]., відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку по [ADDRESS], які вона заповіла [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до дванадцятої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус виявила, що в документах, необхідних для відкриття спадщини, допущено ряд помилок, а саме: в свідоцтві про смерть матері заявника зазначено прізвище «[PERSON]», а в свідоцтві про народження зазначено прізвище «[PERSON]»; в паспорті заявника зазначено прізвище «[PERSON]», в свідоцтві про розірвання шлюбу вказано прізвище «[PERSON]» і в заповіті вказано прізвище «[PERSON]». В зв'язку з викладеним вище нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та заявник звернулася до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги. Представник заінтересованої особи - Головного управління юстиції у м. Києва в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомляли. Заслухавши пояснення заявника, допитаного с судового засіданні свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [INFO] померла [PERSON]. (а.с.5) Як вбачається і свідоцтва про право власності від 05 квітня 1991 р., Лазаревою Л.І., державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER] посвідчено, що «[PERSON], проживающей в [ADDRESS] яка є дружиною гр. «[PERSON]», померлого [INFO] року, належить право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується цим свідоцтвом за «[PERSON]» складається з жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №3562 від 24.04.2014р., згідно з даними бюро, житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстрований на ім.»я: 1/2 ч. [PERSON] (рос.) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 1-ою Київською державною нот конторою, 05.04.1991 р., [NUMBER]; 1/4 ч. [PERSON] (рос.) на підставі свідоцтва про спадщину, виданого 1-ю Київською державною нот конторою, 05.04.1991 р., №7н-6940. (а.с.72) Відповідно до свідоцтва про народження «[PERSON]» (батько) та «[PERSON]» (мати) зазначені батьками «[PERSON]», [INFO]. (а.с.6) В свідоцтві про народження сестри заявника зазначено, що батьками «[PERSON]» є «[PERSON]» (батько) та «[PERSON]» (мати). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого Відділом ЗАГС Московського району серії [NUMBER] березня 1976 р. громадянин «[PERSON]», [INFO], та громадянка «[PERSON]», [INFO], уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського Ватутінського району м. Києва 10 вересня 1996р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 21 лютого 1991 року зроблено запис №203. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки «[PERSON]». (а.с.44) В копії паспорта заявника серія [NUMBER] виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24 вересня 1996р., зазначено прізвище [PERSON], [INFO]. В експертному висновку № 056/558-m від 22 липня 2011р. Українського бюро лінгвістичних експертиз зазначено, що прізвища [PERSON] ([NUMBER] від 14 вересня 1996р., запис [PERSON]») та [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 10 вересня 1996р., запис [PERSON]), а також російські записи [PERSON] (зазначений паспорт, запис російською мовою [PERSON]) та [PERSON] (трудова книжка з 1973р., запис [PERSON]) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. (а.с.45) Допитана в судовому засіданні у якості свідка сестра заявника - [PERSON] підтвердила, що вона дійсно є рідною сестрою [PERSON] та їхньою матір»ю є [PERSON], що померла [INFO]. [PERSON] позбавлена змоги встановити факт родинних відносин інакше, ніж шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. З врахуванням викладеного вище, суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON], а саме: [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] Як вбачається з заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №7-1144 від 22 березня 1996р., [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] заповіла належну їй частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться в м. Києва, Московському районі по [ADDRESS] її дітям - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній. (а.с.10) Дослідивши вказані документи, копію заповіту від 22 березня 1996р., свідоцтва про народження, про укладення та про розірвання шлюбу, враховуючи експертний висновок № 056/558-m від 22 липня 2011р. Українського бюро лінгвістичних експертиз, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON], в свідоцтві про розірвання шлюбу [PERSON], належить заповіт, посвідчений від імені [PERSON] на ім.»я [PERSON], що підтверджується зібраними по справі доказами та вимога заявника підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved