Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Заявники звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 13 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між ними зареєстрований шлюб. Від шлюбу заявники мають доньку - [PERSON], [INFO]. Заявники вказують, що через деякий час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільного господарства не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Можливості зберегти сім'ю не має. Заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання, участі у вихованні та утримані спільної дитини, про що свідчить договір від 24.01.2018 року. Також між подружжям досягнуто згоди щодо розподілу майна, набутого у шлюбі, про що свідчить договір від 24.01.2018 року. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Ухвалою суду від 10.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявники не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Подали до суду заяви, в якій вимоги спільної заяви підтримали та просили розірвати шлюб. Суд, повно і всебічно дослідивши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 13.09.2014 року між заявниками зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №1417 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) (а.с.4). Від спільного подружнього життя заявники мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Згідно договору про визначення місця проживання, участі батьків у вихованні дитини та порядок її утримання від 24.01.2018 року сторони досягли згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] Відповідно до умов договору [PERSON] залишається проживати із матір'ю - [PERSON], при цьому батько - [PERSON] має право бачитися з дитиною в порядку, передбаченому договором (а.с. 6,7). Також між подружжям досягнуто згоди щодо розподілу майна, набутого у шлюбі, про що свідчить договір від 24.01.2018 року (а.с. 8,9). Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Як вбачається з заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved