Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її племінницю [PERSON] [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Обґрунтовуючи заяву, посилається на те, що її племінниця є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає вродженим слабоумством помірною розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестійкістю. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з 14.08.2003 року. За станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, не усвідомлює значення своїх дій , не може ними керувати, не здатна до самообслуговування, не може самостійно виконувати певні дії, потребує постійної допомоги і опіки. Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року за вказаною заявою було відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року призначена судово-психіатрична експертиза для визначення психічного стану [PERSON]. 15 лютого 2018 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №32 від 06.02.2018 року і ухвалою суду від 16 лютого 2018 року провадження по справі було відновлено. У судовому засіданні заявник [PERSON] доводи, викладені у заяві підтримала повністю з підстав вказаних у ній. Представник Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, вважав її обгрунтованою. Суд, вислухавши заявника, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, заявниця [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Гагаріна 17. Мати [PERSON] [PERSON] померла 31 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 131635. Батько [PERSON] [PERSON] не вияв бажання бути опікуном своєї доньки. [PERSON] [INFO] є інвалідом ІІ групи з дитинства, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 14.08.2003 року, за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №32 від 06.02.2018 року, [PERSON] страждає вродженим слабоумством помірною розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестійкістю. За своїм психічним станом не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В силу свого захворювання [PERSON] не здатна приймати участь в судових засідання, давати пояснення. Згідно ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявниця [PERSON] володіє повною цивільною дієздатністю, та має можливість виконувати обов'язки опікуна, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник [PERSON] бажає та має можливість бути опікуном [PERSON], суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6 -7 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved