Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по [ADDRESS] проживала її бабуся [PERSON] та їй належало право власності на земельні ділянки та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] року [PERSON] померла. Ще за життя бабуся посвідчила на її ім'я заповіт. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що вона фактично проживала без реєстрації разом з бабусею по день її смерті по [ADDRESS]. А тому, з метою прийняття спадщини, їй необхідно встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті (на час відкриття спадщини), за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Явдошак О.О. заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що заявник з 2012 року постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду направила письмову заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просила розгляд справи провести у її відсутності. Свідки: [PERSON] та [PERSON], які є жителями с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з 2012 року постійно проживала разом з бабусею [PERSON] по день її смерті, вела з нею спільне господарство, проводила її похорон. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. Суд, заслухавши представника заявника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копій Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № [NUMBER] від 10.12.2008 року та серії ЯЗ № [NUMBER] від 10.12.2008 року [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 0,7634 га та 0,3869 га, розташовані в [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Згідно копії свідоцтва про народження заявника [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Мати заявника [PERSON] до моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] мала дошлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] - [PERSON], [INFO], її матір'ю була [PERSON] (бабуся заявника) (а.с. 12). [INFO] року [PERSON] (бабуся заявника) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя [PERSON] (бабуся заявника) посвідчила на ім'я [PERSON] (заявник) заповіт, яким заповіла останній все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.07.1996 року (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (бабуся заявника) заявник звернулась до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON], однак заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації), як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 598/02-31 від 03.07.2017 р. (а.с. 10). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за заповітом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім'єю з спадкодавцем - [PERSON] по день її смерті по [ADDRESS]. Згідно довідки Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1382 від 03.07.2017 року, [PERSON] (заявник) з 2012 року проживала без реєстрації разом з бабусею [PERSON] по день її смерті (на час відкриття спадщини) у господарстві за адресою: [ADDRESS] Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявник) разом з [PERSON] з 2012 року в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявник) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON], вона не може оформити спадкове майно на своє ім'я. Заслухавши представника заявника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved