Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою\~ в якій просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що народилася 08 грудня 2000 року ,на даний час ще не досягла повноліття. В 2015 році познайомилась із [PERSON], [INFO], між ними склалися дуже теплі та щирі стосунки, які ґрунтуються на щирому почутті любові та поваги один до одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. Звернувшись у Тернопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для подання заяви про реєстрацію шлюбу їй було розяснено, що оскільки вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про дачу права на укладення шлюбу. При цьому, заявниця зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між нею та [PERSON]. [PERSON] працює та взмозі матеріально забезпечити сімю, також вважає, що визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вагітна терміном 15-16 тижнів. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає та просить задовольнити. Від заінтересованої особи Тернопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Від матері заявниці [PERSON] надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти укладення шлюбу між її дочкою та [PERSON] За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні факти: [PERSON] народилася 08 грудня 2000 року в с. Баворів Тернопільського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №022138 виданого 12 січня 2001 року Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Таким чином, на даний час заявниця не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України. Особа, з якою заявниця бажає вступити у шлюб [PERSON] народився 21 травня 1995 року в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, що стверджується паспортом громадянина України серії НЮ 255821 виданого 21 липня 2011 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області. Однак, як зазначає заявниця у своїй заяві, через те, що вона не досягла шлюбного віку для жінок, не може зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до протоколу ультразвукового обстеження вагітних виданого Комунальним закладом Тернопільської районної ради Тернопільське районне територіальне медичне обєднання, [PERSON] станом на 19 липня 2016 року вагітна терміном 12-13 тижнів. Згідно із ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За положеннями ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи спільне бажання заявниці [PERSON] та особи, з якою має бути укладений шлюб [PERSON] створити сім'ю, беручи до уваги вагітність, яка встановлена у заявниці лікарською установою станом на 19 липня 2016 року терміном 12-13 тижнів, а також те, що мати заявниці [PERSON] підтримує намір своєї дочки укласти шлюб і також просить надати їй таке право, що сприяє відповідності надання такого права інтересам її неповнолітньої дочки, суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення заяви про надання заявниці [PERSON] права на шлюб з [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved