Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

заявник звернулася до суду зі заявою про встановлення факту смерті її брата - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року у смт.Нижнє Лозове Бахмутського району Донецької області, посилаючись на те, що брат помер через злоякісне новоутворення гортані, що підтверджується відповідною довідкою. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] року у с.Нижнє Лозове Бахмутського району Донецької області, з метою державної реєстрації його смерті та спадкування його майна, оскільки брат помер на тимчасово непідконтрольній території України, а документи, видані органами, що діють на цій території, є недійсними. Заявник у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Додатково зазначила, що брат тривалий час хворів, мав злоякісне новоутворення та перед смертю поїхав навідати свою племінницю - її рідну доньку, яка проживає на тимчасово непідконтрольній території України, у с.Нижнє Лозове Бахмутського району Донецької області, де і помер; там був похоронений, оскільки перевезення тіла на підконтрольну територію України було не можливе. Просить заяву задовольнити, а також встановити факт того, що вона, [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], [INFO], оскільки наявні ім'я їхньої матері у свідоцтві про народження не співпадає. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявника та представників заінтересованих осіб, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення заявника, провівши допит її в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно зі про народження серії [NUMBER], виданим 9 січня 1947 року Луганською селищною радою м.Єнакієве Сталінської області (а.с.6), [PERSON] народилась [INFO] року; батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 17 лютого 1964 року [PERSON] отримала прізвище «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 17 лютого 1964 року Луганською селищною радою Артемівського району Донецької області (а.с.5). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 15 березня 2017 року №00017778125 (а.с.8) [PERSON] народився [INFO] року; батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що вона дійсно є рідною сестрою померлого [PERSON]. Зазначила, що протягом всього життя, оскільки вона є старшою сестрою, знала, що у них батьки спільні, матір усі називали [PERSON]. У зв'язку з необхідністю встановлення факту смерті, ознайомившись зі своїм свідоцтвом про народження та відомостями про народження брата виявила розбіжності у імені матері. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В абз.2 п.7 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи викладене суд вважає підставною заяву в частині встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON], [INFO], який є її братом. Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області - с.Нижнє Лозове Артемівського району Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території с.Нижнє Лозове Артемівського району Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Підпунктом «ґ» п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Крім того, відповідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті [PERSON], [INFO], [INFO] року, у віці 62 років, у с.Нижнє Лозове Бахмутського району Донецької області через злоякісне новоутворення гортані підтверджується представленими копією лікарського свідоцтва про смерть від [INFO] року №19 (а.с.10), довідкою про причину смерті (а.с.10), фотографіями з місця поховання. Підстави для сумніву в інформації, яка міститься у наданих документах, відсутні. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити у зв'язку з доведеністю, встановивши факт родинних відносин між заявником та [PERSON], [INFO], який є її братом, а також факт смерті [PERSON], [INFO], [INFO] року у с.Нижнє Лозове Бахмутського району Донецької області.

Outcome: approved