Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався 12.08.1986 року із заявником [PERSON] при виконанні трудових обов'язків на шахті «Ворошиловградська-1», що підтверджується нотаріальною копією акту про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 № 89 від 12.08.1986 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що 21.06.1982 року він був прийнятий на роботу на шахту «Ворошиловградська-1» підземним гірноробочим очисного забою 4-го розряду. З 19.02.1986 року його було переведено на посаду машиніста гірничо виймальних машин 6-го розряду. 12.08.1986 року працюючи у третю зміну, під час виконання трудових обов'язків, з ним стався нещасний випадок, який було визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, про що було складено акт за формою Н-1 № 89. Факт трудового каліцтва також підтверджується копією виписки Луганської міської багатопрофільної лікарні № 3. Всі ці роки він не надавав значення каліцтву, продовжував працювати та не звертався до роботодавця про відшкодування шкоди. Після настання нещасного випадку, він до МСЕК не звертався. У 2014 році після початку антитерористичної операції на тимчасово окупованій території в Луганській області він переїхав до міста Харкова та 14.10.2014 року зареєструвався як особа переміщена з тимчасово окупованої території за адресою: [ADDRESS], де проживає по теперішній час. Останнім часом стан здоров'я став значно погіршуватись, у зв'язку з чим він вирішив скористатись своїм правом на соціальний захист як особа, яка зазнала каліцтва внаслідок травми на виробництві. З метою отримання відшкодування завданої шкоди він звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Харкові. При перевірці документів було з'ясовано, що акти розслідування нещасного випадку Н-1 та Н-5 не містять печатки підприємства, як це передбачено відповідною формою. Крім того, в нього залишилася лише нотаріально засвідчена копія акту. Встановлення даного факту необхідно для забезпечення соціального захисту, як особи, що зазнала ушкодження здоров'я внаслідок трудового каліцтва. Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Свою заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Від заінтересованої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, до суду надійшла заява в якій представник просить розглядати справу без участі представника Фонду та прийняти рішення на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 3 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 21.06.1982 року був прийнятий на роботу на шахту «Ворошиловградська-1» підземним гірноробочим очисного забою 4-го розряду, згідно наказу № 269/к від 21.06.1982 року. З 19.02.1986 року [PERSON] було переведено на посаду машиніста гірничо виймальних машин 6-го розряду, згідно наказу № 76/к від 24.02.1986 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON], [INFO], де зроблені відповідні записи про трудову діяльність за № 4 та № 7. 12.08.1986 року працюючи на шахті «Ворошиловградська-1», під час виконання трудових обов'язків, з [PERSON] стався нещасний випадок, в результаті якого заявнику було спричинено тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, скальпована рана в області чола. Вказаний нещасний випадок було визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, про що було складено акт за формою Н-1 № 89. Згідно вказаного акту причиною нещасного випадку стало: 1) знаходження машиніста на комбайновій дорозі під час його роботи; 2) порушення технології робіт при ліквідації аварії, яке виразилося в тому, що потерпілий не вимкнув комбайн перед з'ясуванням причини його заклинення. Факт трудового каліцтва також підтверджується копією виписки Луганської міської багатопрофільної лікарні № 3. У 2014 році після початку антитерористичної операції на тимчасово окупованій території в Луганській області заявник переїхав до міста Харкова. 18.11.2014 року [PERSON] зареєструвався як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території за адресою: [ADDRESS], де проживає по теперішній час, що підтверджується копією довідки № 6332192279 від 27.04.2017 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я заявник вирішив скористатись своїм правом на соціальний захист як особа, яка зазнала каліцтва внаслідок травми на виробництві. З метою отримання відшкодування завданої шкоди [PERSON] звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Харкові. При перевірці документів було з'ясовано, що акти розслідування нещасного випадку Н-1 та Н-5 не містять печатки підприємства, як це передбачено відповідною формою. Крім того, в заявника залишилася лише нотаріально засвідчена копія акту. Встановлення даного факту необхідно заявнику для забезпечення соціального захисту, як особи, що зазнала ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, тому їх необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved