Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі спільною заявою про розірвання шлюбу, заінтересована особа: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району. В обґрунтування спільної заяви заявники зазначили, що 27 січня 2006 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 46. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Також, [PERSON] невдовзі стане батьком ще однієї дитини від іншої громадянки України. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дітей того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дітей. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів на дитину від 16.07.2018 р. Відповідно до умов вказаного договору, син - [PERSON] та донька - [PERSON], залишаються проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором. Згідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У відповідності до статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. На підставі вищевикладеного просять суд розірвати шлюб між заявниками [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27 січня 2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 46. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] спільну заяву про розірвання шлюбу підтримали та просили її задовольнити. Від представника заінтересованої особи органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши думку заявників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що спільна заява заявників [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 016101 від 27.01.2006 року, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 46. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. За спільним переконанням заявників подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і це суперечить їхнім інтересам. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дітей того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дітей. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів на дитину від 16.07.2018 р. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім*ї стало неможливим. На підставі викладеного, ст. ст.\~105, 109 СК України,

Outcome: approved