Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою та просить встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви зазначає, що є громадянкою України та на початку 2014 року у звязку з тим, що вона познайомилася та зустрічалась з громадянином [PERSON] [PERSON] за його проханням вона переїхала до його місця проживання у м. Севастополь, АРК, де 10.05.2014 року будучи громадянкою України, вступила з ним у шлюб. 19.12.2014 року від вказаного шлюбу з [PERSON] у них народилася дитина донька [PERSON]. Однак, у звязку з тим, що на той час м. Севастополь вже був визнаний тимчасово окупованою територією, тому медичне свідоцтво про народження дитини не має юридичної сили на території України, оскільки було видане органами міністерства охорони здоровя Російської Федерації. Внаслідок цього вона не може зареєструвати дитину як громадянку України за місцем своєї реєстрації у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції. Просить встановити факт народження нею 19.12.2014 року у м. Севастополі дитини доньки [PERSON] від шлюбу з громадянином [PERSON] [PERSON], [INFO], який є батьком вказаної дитини. У судове засідання представник заявника [PERSON] [PERSON] не зявився, надав заяву згідно якої просив розглянути справу без участі заявника та його представника, заяву підтримав у повному обсязі. Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у судове засідання не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від них не надійшло. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис 278 /а.с.6/. [PERSON], [INFO], уродженка м. Суми є громадянкою України, що підтверджується фотокопією паспорта /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно Медичного свідоцтва про народження від 13.11.2015 року серії 67 № 005334 [PERSON], [INFO], 19.12.2014 року народила дитину в пологовому будинку № 1 м. Севастополя /а.с.7/. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказаний документ є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р., передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 р. № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявника [PERSON] відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року. Відповідно до вимог частин 1, 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано розяснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження [PERSON] дитини жіночої статі 19.12.2014 року у м. Севастополі, Автономної Республіки Крим, Україна.

Outcome: approved