Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася в березні 2021 року до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що в дублікаті трудової книжки серії [NUMBER] місяць народження 02, заповнений 03.07.1990 року на [PERSON] [INFO] з виправленням дати на « [INFO] » є правильним, дійсним і належить [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявник з 19.08.1994 року є пенсіонером і отримує пенсію.27.10.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зменшило їй пенсійну виплату на суму більше як на 1300грн. Працівники зазначеного органу не визнали дублікат трудової книжки оформлений 03.07.1990 року посилаючись на те, що на першому аркуші трудової книжки місяць народження заявника «02» має виправлення. Дата народження заявника - 05.02.1941 року підтверджується копією паспорта, свідоцтвом про народження дитини. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла зава про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі доказами. Представник Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Херсонській областів судове засідання не прибув, надав на адресу суду письмові пояснення в яких зазначив про незгоду з заявленими вимогами. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що заявник перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 19.08.1994 та отримує пенсію за віком, призначену згідно з п. г ст. 26 Закону України Про зайнятість населення і обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В жовтні 2020 року пенсійну справу Заявника було приведено у відповідність згідно чинного законодавства, що призвело до зменшення розміру пенсії Заявника на 1294,20 грн., про що її повідомлено листом. При первинному зверненні із заявою про призначення пенсії Заявником до органу, що призначає пенсію, надано трудову книжку на ім`я [PERSON] , дата заповнення 16 січня 1967 року. за записами трудової книжки Заявнику не зараховано період роботи з 01.06.1992 по 01.02.1994, оскільки у запису трудової книжки про звільнення з роботи з виробничо - комерційної фірми Поліант не вказана посадова особа, яка його зробила та відсутній її підпис, що не відповідає вимогам Інструкції про Порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110. В подальшому, Заявником до Управління надано дублікат трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , дата заповнення [INFO] , на першій сторінці якої міститься виправлення в даті народження Заявника, що не відповідає порядку змін записів в трудових книжках працівників, визначених Інструкцією. Встановлення факту про який просить заявник, остання пов`язує одночасне вирішення спору про право за нарахування періоду роботи з 01.06.1992 року по 01.02.1994 до загального трудового стажу та перерахунку розміру пенсії. 04.06.2021 року від представника заявника надійшли заперечення на письмові пояснення Головного управління пенсійного фонду України, оскільки в заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відсутній спір з пенсійним фондом, метою є встановленням факту належності трудової книжки заявнику. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . З наданого заявником дублікату її трудової книжки [NUMBER] заповненої 03.07.1990 року вбачається, що в ній містяться виправлення в місяці народження заявника «цифрами зазначено 02 ». Згідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.\~ Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а згідно зі статтею 62 Закону 1788 - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дублікат трудової книжки [NUMBER] заповненої 03.07.1990 року належить - заявниці, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема її прізвище, по батькові, дата народження збігаються. Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ - дублікат трудової книжки виданий на ім`я [PERSON] [INFO] і має виправлення в місяці народження останньої належать заявнику [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на перерахування пенсії. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved