Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Ладанська селищна рада Прилуцького району, до складу якої увійшла Івковецька сільська рада Прилуцького району про встановлення факту прийняття спадщини. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі, й на земельну частку (пай) розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСГП «Десна» Борзнянського району, с. Степанівка, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 044749, виданого [PERSON] на підставі рішення Борзнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1996 року за № 194. Проте, при зверненні до нотаріуса по питанню оформлення спадщини, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно, зважаючи на те, що заявник пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Нотаріус рекомендував йому звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. У зв`язну з неможливістю оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В судове засідання заявник не з`явився, проте, згідно письмової заяви його представника адвоката Ткаченко Н.М., заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 1960 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно копії заповіту від 26 липня 1995 року, [PERSON] все своє майно та майнові права заповіла сину [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 жовтня 2003 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Голубівка Прилуцького району (а.с.7). У відповідності до довідки Івковецької сільської ради Прилуцького району від 30 листопада 2020 року [PERSON] вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 9). Згідно копії Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) від 26 серпня 1996 року [PERSON] належить земельна ділянка розміром 3,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСГП «Десна» Борзнянського району, с. Степанівка, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 044749, виданого і на підставі рішення Борзнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1996 року за № 194 (а.с.5). Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 25 червня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не відкривалвся (а.с. ). У відповідності до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», постанови Центральної виборчої комісія від 11 жовтня 2019 року № 1920 «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міської рад об`єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міського голів 22 грудня 2019 року», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області», було створено Ладанську селищну раду Прилуцького району, до складу якої увійшла Івковецька сільська рада. Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавиці відбулась у 2003 році, суд вважає, за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] хоча й не проживав за однією адресою з своєю матір`ю [PERSON] , проте після її смерті [INFO] фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, в тому числі й земельною часткою (пай), яка за життя належала матері; від якої у встановлений законом строк не відмовлявся, тому суд вважає, можливим задовольнити заяву про встановлення факту прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved