Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті - м. Шахтарськ Донецька область. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона є жінкою померлого [PERSON] , який помер [INFO] , в м. Шахтарськ Донецької області. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть заявниці було відмовлено, оскільки надані для реєстрації смерті документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання з`явилася заявниця, підтримала свою заяву і просила задовольнити. Пояснила суду, що померла особа є її чоловіком, який помер у м. Шахтарськ Донецької області, у її присутності, у віці 71 рік, внаслідок хвороби, якою він страждав останні п`ять років, похований також у м. Шахтарськ. Заінтересована особа повідомлена про час, дату і місце судового розгляду належним чином, надала суду письмову заяву розглядати справу без її участі. Заслухавши заявницю, дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року зі змінами (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 року № 410-р), місто Шахтарськ Донецької області входить до цього переліку і є тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявницею для підтвердження цього факту пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд встановив, що заявниця, [PERSON] , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місця проживання якої визначене за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] є громадянкою України, уродженкою м. Сніжне Донецької області відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 06 квітня 1999 року, особа заявника встановлена в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт родинного зв`язку заявниці з померлим підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] про що було зроблено відповідний актовий запис № 64, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 липня 1947 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 71. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був громадянином України, уродженцем м. Сніжне Донецької області, відповідно до паспорта серії [NUMBER] виданого Шахтарським МВ УМВС України у Донецькій області 06 квітня 1999 року. Таким чином, судом встановлений родинний зв`язок між заявницею та померлою особою і встановлено, що померлий є чоловіком заявниці. Як вбачається з так званого свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки від 26 жовтня 2018 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно наданої заінтересованою особою інформації станом на день розгляду справи в суді відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. В матеріалах справи також містяться копії так званого лікарського свідоцтва про смерть № 434 [PERSON] від 24 жовтня 2018 року та копія так званої довідки про причину смерті № 434 [PERSON] від 25 жовтня 2018 року виданих на території невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки. Згідно наданих пояснень заявника, інших письмових доказів, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] знаходився у смт. Стіжківське м. Шахтарськ та помер у смт. Стіжківське м. Шахтарськ Донецької області, Україна. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] у смт. Стіжківське м. Шахтарськ Донецької області, Україна, оскільки наведені заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, [PERSON] , так як дозволить використати право на реєстрацію смерті чоловіка, [PERSON] на отримання свідоцтва про його смерть встановленого зразку, видане відповідним державним органом України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 319 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved