overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення від 22.11.2016 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи громадської організації «Об'єднання українського-чеченської дружби» про захист честі, гідності та ділової репутації. В своїй заяві посилається на те що, судом не було вирішено по суті частину позовних вимог, а саме, щодо зобов'язання відповідача спростувати інформацію, яку вона розповсюдила в інтерв'ю Одеському кризисному центру про [PERSON] та Громадську організацію «Об'єднання українсько-чеченської дружби» учасником якої є [PERSON] Просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі 522/16923/16-ц про захист честі, гідності та ділової репутації та зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію стосовно [PERSON] розповсюджену в інтерв'ю Одеському кризисному центрі у такий самий спосіб, яким вона була розповсюджена. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи належними чином повідомлялись, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Суд приходить до висновку, що не має підстав для ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог статті 220 ЦПК, оскільки вимоги позивача щодо ухвалення додаткового рішення фактично зводяться до зміни сутності рішення, що суперечить вимогам процесуального законодавства. Крім того, мотиви, викладені позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення, є приводом для апеляційного оскарження, та не можуть вирішуватися в порядку ухвалення додаткового рішення. Суд не вправі під видом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв'язати нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні, а так як позивач просить по суті змінити додатковим рішенням рішення суду по цивільній справі № 522/16923/16-ц, Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За змістом заяви представник відповідача просив стягнути з позивача витрати на проведення експертизи в розмірі 10200 грн. В судове засідання відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України сторони не викликались. Суд вивчивши матеріалів справи приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2020 Дарницьким районним судом було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в задоволенні позову відмовлено повністю. Відповідно до ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України, До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а понесені відповідачем витрати за проведення експертизи в розмірі 10200 грн., сплачені 03.11.2020 відповідно до платіжного доручення № 49, підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою представника позивача [PERSON] - [PERSON] до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Фермерського господарства «СВІТОЗАР», за участю третіх осіб: [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсними електронних торгів та документів, скасування запису про реєстрацію права власності. За змістом заяви представник позивача просив стягнути з пропорційно з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. В судове засідання відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України сторони не викликались. Суд вивчивши матеріалів справи приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2021 Глобинським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Фермерського господарства «СВІТОЗАР», за участю третіх осіб: [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсними електронних торгів та документів, скасування запису про реєстрацію права власності, відповідно до якого в задоволенні позову відмовлено повністю. Відповідно до ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України, До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №148/516/14-ц, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зверталася в Тульчинський районний суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яким являвся житловий будинок №10 (колишній №6), розташований по вул. Б.Хмельницького в м. Тульчині. Рішенням Тульчинського районного суду від 17 жовтня 2014 року її позов було задоволено, житловий будинок було розділено між ними в натурі і їй було виділено частину житлового будинку №10 (колишній №6), розташованого по вул. Б.Хмельницького в м. Тульчині, до якої входять кімнати 1-4 і 1-5 загальною житловою площею 28,5м2, частина коридору 1-1, гараж «Б» та убиральня, що становить 12/25 частини від цілого будинку. За відповідачем [PERSON] було визнано право власності на частину даного житлового будинку, до якої входять кімнати 1-3 і 1-2 загальною житловою площею 20,4м2, частина коридору 1-1, веранда площею 7,2м2, що становить 13/25 частини від цілого будинку. В спільному користуванні залишено криницю. Однак, при ухвалені рішення не були вказані частки, які кожному із сторін виділились. Після набрання рішення законної сили вона звернулася в Державну реєстраційну службу з метою проведення реєстрації свого права власності на частину житлового будинку №10 (колишній №6), розташований по вул. Б.Хмельницького в м. Тульчині. Однак, через те, що при ухвалені рішення не були вказані частки, які кожному із сторін виділились, її право власності на частину належного їй житлового будинку не реєструють. Крім того, в житловій площі належної їй частині будинку допущено описку, так як виділена їй житлова частина будинку має загальну площу 26,2м2, а в рішенні вказано 28,5м2. По цій причині, заявниця звернулася в суд та просить суд ухвалити по справі № 148/516/14-ц додаткове рішення в якому вказати частки, які кожному із сторін виділились. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В звязку з цим, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON], щодо ухвалення додаткового рішення по справі № 148/516/14-ц від 17 жовтня 2014 року підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обов'язковою. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] (21.02.1976 р.н, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [INFO]) на користь [PERSON] ([INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO]) заборгованість в розмірі 173706 (сто сімдесят три тисячі сімсот шість) грн. 86 (вісімдесят шість) коп., яка складається з 102117 (сто дві тисячі сто сімнадцять) грн. 09 (девять) коп. процентів за користування позикою, 24213 (двадцять чотири тисячі двісті тринадцять) грн. трьох процентів річних, 47376 (сорок сім тисяч триста сімдесят шість) грн. 77 (сімдесят сім) копійок інфляційних нарахувань. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1737 (тисяча сімсот тридцять сім) гривень 07 (сім) копійок. Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні суду від 20.03.2018 року не вирішено питання щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач також просив стягнути з відповідача процентів за користування позикою за період з 17.11.2015 року по 21.09.2017 року, трьох процентів річних за період з 08.05.2017 року по 21.09.2017 року та інфляційних нарахувань за період з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За такого, оскільки судом не вирішено питання про стягнення з відповідача процентів за користування позикою за період з 08.05.2017 року по 21.09.2017 року, трьох процентів річних за період з 07.05.2017 року по 21.09.2017 року та інфляційних нарахувань за період з 31.03.2017 року по 31.08.2017 року, вказані вимоги були заявлені позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Південна товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обовязковою. Заочним рішенням Центрального районного\~\~суду м. Миколаєва від 06 березня 2018 року визнано дійсним договір № 3128 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] - продавцем, та [PERSON] - покупцем та посвідчений на Південній товарній біржі 28 листопада 1995 року. Як вбачається з матеріалів справи, в тексті рішенні суду від 06.03.2018 року не вирішено питання щодо визнання за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру № 43 загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м. по вул. К. Лібкнехта (Шнеєрсона), 2 в м. Миколаєві. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За такого, оскільки судом не вирішено питання про визнання за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру № 43 загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м. по вул. К. Лібкнехта (Шнеєрсона), 2 в м. Миколаєві, вказані вимоги були заявлені позивачем у позові, суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки судом при винесенні рішення не було вирішено питання стосовно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, про дату час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обов'язковою. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2014 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS]. Проте, в рішенні не вирішено питання стосовно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які також зареєстровані разом з їх матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація неповнолітніх підтверджується довідкою Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області Центрального районного відділу м. Миколаєва, в якій зазначено, що за наявними відомостями Центрального РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області за адресою: [ADDRESS] зареєстровано громадянку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зазначене є підставою для ухвалення судом додаткового рішення. Враховуюче те, що позивач під час розгляду справи доповнив позовні вимоги стосовно визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], але вказане не знайшло своє відображення в рішенні суду від 15 вересня 2014 року, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про факт належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 3,1474 га, яка розташована в смт Драбів, кадастровий номер земельної ділянки 7120655100:01:001:0149, що підтверджується Державним актом, який видано на підставі розпорядження Драбівської райдержадміністрації від 31.05.2005 №240. У зв`язку з технічною помилкою кадастровий номер змінено на 7120655100:01:001:1459. В 2021 році заявниця звернулася до відділу «Центр надання адміністративних послуг» для реєстрації права власності на земельну ділянку, але їй було відмовлено, тому що в Державному акті серія ЧР №115485 помилково зазначено ім`я « [PERSON] », а згідно паспорта заявниця « [PERSON] ». В зв`язку з чим просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю. Заявник в судовому засідання підтримала заяву, просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копії паспорта заявника, вбачається, що її прізвище ім`я та по-батькові значиться як [PERSON] . В державному акті на право приватної власності на земельну ділянку від 05.10.2005 серії ЧР № 115485, факт належності якого просить визначити за собою заявниця зазначено ПІП його власника як [PERSON] . Даний акт було видано на підставі розпорядження Драбівської райдержадміністрації від 31.08.2005 року за № 240. З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що власником земельної ділянки являється [PERSON] , при цьому співпадають дані про площу землі, місце розташування, рішення на підставі якого передана земельна ділянка у власність та номер і серія державного акту. Відтак, суд вважає, що в державному акті було допущено помилку при написанні імені власника земельної ділянки. В позасудовому порядку усунути дану помилку неможливо. Допущена помилка у написанні імені заявниці перешкоджає їй у вільному розпорядженні своєю власністю. Надані суду докази не викликають сумнівів в їх достовірності, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про факту проживання однією сім*єю не менше п*яти років до часу відкриття спадщини, пояснюючи, що з липня 2010 року вона проживала однією сім*єю з [PERSON], який доводився їй двоюрідним братом. Він хворів та потребував догляду. Йому на праві власності належали земельні ділянки площею 4,89 га та 4,89 га на території Вільненської сільської ради Волноваського району Донецької області. 31.01.2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем, але оформити спадщину не має можливості через відсутність підтвердження проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не менш п*яти років, тому просила встановити цей факт в судовому порядку. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтвердила. Заінтересована особа в судове засідання подала заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги визнала. Вислухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 961423 від 02.02.2017 р., [PERSON] помер 02.02.2017 року у с.Вільному Волноваського району Донецької області. Згідно копії десятої сторінки паспорту заявниці, вона зареєстрована з 08.06.1993 року у с.Вільне Волноваського району Донецької області, по вул. 70 років Жовтня, 17. На тій же сторінці позначена реєстрація по вул.Верхній, 17 у с.Вільне Волноваського району Донецької області у зв*язку зі зміною назви вулиці. З довідки № 496/02-18 від 08.06.2017 р., виданої Вільненською сільською радою Волноваського рйону Донецької області, вбачається, що на час смерті [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав [INFO], заявник фактично проживала за тією ж адресою з 05.07.2010 року. Згідно довідки № 495/02-18 від 08.06.2017 року, виданої тією ж сільською радою, до складу сім*ї [PERSON] на час його смерті входила [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчив, що є сусідом заявника, яка з 2010 року мешкає по вул.Верхній (колишня назва - 70 років Жовтня), 17 у с.Вільне Волноваського району. До вказаної адреси переїхала після смерті батьків [PERSON], оскільки він хворів на епілепсію та потребував постійного догляду. Мешкала з ним однією сім*єю до часу його смерті, здійснила поховання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчив аналогічно. Таким чином, судом встановлено, що заявник з 2010 року мешкала однією сім*єю з померлим [PERSON], який був її двоюрідним братом, вели спільне господарство, вона його доглядала, поховала, тому на підставі ст.256 ч.1 ЦПК України заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України,

Outcome: approved