Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-28 00:00:00

Заявник - лікар-психіатр Комунальної установи «Барська центральна районна лікарня» [PERSON] звернувся до суду з заявою \~\~про продовження примусового амбулаторного лікування, як заходи медичного характеру без його згоди [PERSON] обгрунтовуючи тим, що [PERSON]. 30.11,1969 року народження, який проживає в с.Комарівці. Барського району, Вінницької області, вул. 50 років Жовтня, 19 перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра КУ «Барська ЦРЛ» з 07.06.2002 року, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в Київській психіатричній лікарні ім. Павлова, психіатричному відділенні Барської ЦРЛ. ВОПЛ № 2 (з 26.11.2004р. по 28.02.2005р., з 25.01.2008р. по 09.05.2008 р. з 02.04.2009 р. по 17.06.2009р., з 18.10.2010р. по 06.12.2010р., з 09.02.2011р. по 05.09.2012 р.. з 06.12.2013р. по 12.02.2014р., з 13.03.2014 р. по 18.04.2014р. з діагнозом - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу). Остання госпіталізація ВОПНЛ ім. Ющенко з 04.11.2014 року по 28.08.2015року. На даний час хворіє психічним захворюванням. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірний параноїдний тип дефекту. Висловлює дезактуалізовані маячні ідеї відношення. Виявляє реальні наміри вжити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, оточуючих. Підтримуюче лікування самостійно не приймає. У разі припинення йому психіатричної допомоги, медикаментозного лікування, наступить погіршення психічного стану. 30.07.2014р. згідно рішення Барського районного суду продовжено надання особі амбулаторно психіатричної допомоги в примусовому порядку. Громадянину [PERSON] було запропоновано лікарем психіатром 04.05.2015року, дати згоду на диспансерний нагляд на амбулаторне лікування. Згода отримана не була внаслідок неадекватності психічного стану хворого. 09.04.2015року оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім.Ющенко, яка підтвердила доцільність диспансерного нагляду та амбулаторного лікування в примусовому порядку. Заявник лікар-психіатр КУ «Барська ЦРЛ» [PERSON] в судовому засіданні заявлену вимогу підтримав та наполягав на її задоволенні. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заявлену вимогу необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 30.07.2014 року [PERSON] продовжено амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Рішенням суду встановлено, що [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра Комунальної установи «Барська центральна районна лікарня» з 07.06.2002 року. Неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в Київській психіатричній лікарні ім. Павлова, психіатричному відділенні КУ «Барська ЦРЛ», Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні №2. Остання його госпіталізація була 04.11.2014 р. по 28.08.2015 р. у ВОПНЛ ім. Ющенко, де він перебував на примусовому лікуванні.\~ [PERSON] хворіє психічним захворюванням з встановленим діагнозом: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірний параноїдний тип дефекту. 04.05.2015 року лікарем-психіатром Комунальної установи «Барська центральна районна лікарня» [PERSON] було запропоновано [PERSON] дати згоду на нагляд та амбулаторне лікування, однак останній згоди на це не надав. Встановлено, що захворювання [PERSON] носить хронічний характер з частими загостреннями та періодичними психотичними станами і потребує постійного амбулаторного лікування, останній підтримуючого лікування самостійно не приймає, продовжує висловлювати маячні ідеї та у разі припинення надання психіатричної допомоги може наступити погіршення його психічного стану. Останній проінформований про свій стан та необхідність продовження курсу лікування. [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки він має тяжкий розлад у формі зазначеного діагнозу, в силу якого змінюється його поведінка та він може заподіяти значну шкоду своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Відповідно до ч.1\~ \~ст. 279 ЦПК України\~ \~за умов, визначених\~ \~Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи. Відповідно до ч.1\~ \~ст.279 ЦПК України\~ \~за умов, визначених\~ \~Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи. Згідно ч.2\~ \~ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу. Внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів\~ \~не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги.

Outcome: approved