Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши в ній, що 06 липня 2013 року у віці 72 років померла його мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО №703804, виданим 08.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 235. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,0822га (кадастровий №1421510100:01:005:0309) у м.Волноваха Донецької області по вул.К.Маркса буд.20, який належав їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 1997 року, виданого Волноваською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованому Волноваським БТІ 20.02.1997р. за реєстраційним №599. Заявник вчасно прийняв спадщину, оскільки з 02.12.2008р. по день смерті мами постійно проживав разом з нею за вищевказаною адресою. За цією адресою він мешкає по теперішній час. Вважає, що відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України він має право на успадкування майна, що належить його померлій матері, [PERSON]. Але коли заявник звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус попередив його, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому що прізвище померлої [PERSON], про що вказано в свідоцтві про смерть та свідоцтві про право на спадщину за законом, а прізвище спадкоємця згідно паспорта [PERSON]. Тому йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин проміж померлою [PERSON], та заявником, [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. На заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти задоволення заяви не заперечувала. \~\~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 частини 1 статті 256 ЦПК України). 06 липня 2013 року у віці 72 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО №703804, виданим 08.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 235 (а.с. ). Зі свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖС №301113, яке було видане 14 жовтня 1963 року, усі записи зроблено російською мовою. Так, в свідоцтві про народження вказано, що «26 августа 1963 года родился гражданин [PERSON]». У графі батьки також російською мовою вказано прізвище батька «Огановский Вилий Михайлович» та прізвище матері «Огановская Светлана Леонтьевна» (а.с.4 ). Записи в свідоцтві про народження та в паспорті заявника українською мовою опосередковано підтверджують факт того, що [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON], оскільки імя та по батькові, місце народження та час народження повністю співпадають. Суд, встановлюючи факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи документах, а також письмових показах заінтересованої особи, [PERSON], яка є рідною донькою померлої (а.с. 3 ). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] не може бути встановлено в іншому порядку, крім судового. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді жилого будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,0822га (кадастровий №1421510100:01:005:0309) у м.Волноваха Донецької області по вул.К.Маркса буд.20, який належав їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 1997 року, виданого Волноваською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованому Волноваським БТІ 20.02.1997р. за реєстраційним №599 (а.с. 10 ). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Своєчасність прийняття спадщини підтверджується фактом постійного проживання заявника з померлою згідно реєстрації в паспорті заявника (а.с. ). Таким чином, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами має для заявника [PERSON] юридичне значення. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved