Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 07.03.2007 року між ними зареєстровано шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 137. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Заявники вказують, що спільне життя між ними не склалося, спільні відносини між ними припинилися, з 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважають неможливим, у зв'язку з чим звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Заявники в призначене судове засідання не з'явились. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.03.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 137. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з письмовим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідченого 15.11.2017 року приватним нотаріусом КМНО Кузьміним О.О., між заявниками досягнуто згоди про утримання, виховання дитини Відповідно до ст. 315 ЦПК України справи за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються у порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved