Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Особисто йому про те, що [PERSON] є його рідною тіткою розповідав його батько, мати та інші родичі. Для підтвердження зазначеної обставини документально потрібне Свідоцтво про народження [PERSON], де були б зазначені ті ж самі батьки, що і [PERSON], його батька. Однак зазначене Свідоцтво було втрачено. Зазначає, що метою встановлення його родинних відносин із померлою [PERSON] є зокрема те, що він поставив собі за мету зібрати для сімейного архіву та родоводу всі її документи, відшукати її творчі доробки, документи жертви холокосту, а також виконати усний заповіт покійної про її поховання разом із рідними, і цього всього зробити неможливо без підтвердження того що вони є родичами між собою. У зв'язку з чим звертається до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав заяву згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надали пояснення по справі в яких вказують на те, що враховуючи ту обставину, що встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] потребує доказування та встановлення в судовому засіданні і те, що лише результат розгляду справи та рішення суду може покласти певні зобов'язання на структурні підрозділи Головного управління юстиції у місті Києві, розгляд справи залишають на розсуд суду. І зважаючи на викладене, просять розглянути справу за відсутності представника Головного управління юстиції у місті Києві та відповідно до частини 3 статті 222 ЦПК України направити копію прийнятого рішення на їх адресу. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 78 років померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 20.12.2010 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 9). Як вбачається з наданих суду матеріалів, [PERSON] народилася [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження Бульварного районного відділу реєстрації актів цивільного стану м. Києва проведений відповідний запис за № 34 від 13.01.1932 року. Місце народження м. Київ. Батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 18). Згідно копії Свідоцтва про зміну прізвища, ім'я, по-батькові (а.с. 16), [PERSON], яка народилася [INFO], місце народження м. Київ, змінила прізвище, ім'я, по-батькові на «[PERSON]» про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, ім'я, по-батькові 1976 року липня місця 6 числа зроблено запис за № 51. З викладеного вбачається, що після народження [PERSON] мала ім'я «[PERSON]», однак в подальшому змінила його на «[PERSON]». Батьками останньої, згідно наданої Державним архівом м. Києва Архівної довідки № 02-13/Н-1/130 від 22.01.2014 року, значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Києві. Батьками останнього є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 27). Як вбачається з наданого суду Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 12), батько заявника - [PERSON] народився [INFO] в м. Сквира Київської області. Записаними батьками значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Судом встановлено, що батько заявника - [PERSON] після народження мав ім'я «[PERSON]», однак в подальшому змінив його на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про зміну прізвища, ім'я, по-батькові Серія [NUMBER] від 28.11.1972 року (а.с. 11). При аналізі вищезазначених документів вбачається, що дата народження покійної [PERSON] та дата народження батька заявника - [PERSON] є відносно близькими, 1932 рік та 1921 рік, батьками покійної записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], а батьками [PERSON]: [PERSON], мати - [PERSON], що дає підстави вважати, що дані особи дійсно можуть бути братом і сестрою. Зазначені ж на перший погляд різні імена їхнього батька як «[PERSON]» - «[PERSON]» насправді є ідентичними і дане явище зумовлене етнічними особливостями єврейської національної традиції, оскільки останній по національності був єврей. Крім того факт того, що [PERSON] та [PERSON] є братом і сестрою підтверджується також наданими суду офіційними документами компетентних органів, які визнавали зазначений факт, зокрема: - Справкою ЖЕК № 404 від 14.10.1983 року Форма № 15 згідно якої [PERSON] перепрописався з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Ціль приїзду - на проживання до сестри. Житлову площу надає сестра - [PERSON] (а.с. 24-а); - Справкою ЖЕК № 404 від 1985 року № 727 з якої вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані дві особи: [PERSON], 1931 року народження (власник особового рахунку) та [PERSON] (брат) (а.с. 26); - Рішенням Народного суду Радянського району від 05.05.1977 року по справі № 2-858/77 за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, зі змісту якого вбачається, що під час розгляду зазначеної справи факт, що заявниця є племінницею [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] - брат заявниці, який пояснив, що [PERSON] є їх тіткою, тобто сестра їх батька (а.с. 22-24). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність того, що батько заявника - [PERSON] та покійна [PERSON] є рідними братом і сестрою, у зв'язку з чим доведеним є також той факт, що заявник дійсно є рідним племінником [PERSON] Пункт п'ятий частини другої статті 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. Стаття одинадцята ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходить до висновку, що вимоги заявника знайшли своє доведення в судовому засіданні є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved