Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Заявник у справі звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення посилаючись не те, що [INFO] року за місцем постійного проживання в м. Луганську помер її батько [PERSON]. Заявник вказувала, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька вона звернулася до Першої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені заявницею документи і виявила, що Свідоцтво про смерть, яке було видано на підставі лікарського свідоцтва про смерть форми №106/о за місцем проживання батька заявниці, є недійсним на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню на надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», та акт цивільного с тану не зареєстровано у державному реєстрі. В судовому засіданні заявник підтримала заяву з викладених вище підстав та просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з»явилась, надала письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що згідно ксерокопії Свідоцтва про його смерть ( а.с.32) серія [NUMBER] від 10.02.2015 року виданного Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського районного управління юстиції зафіксовано смерть [PERSON]. Судом встановлено, що згідно довідки про причину смерті форми №106/о №22 [PERSON] помер [INFO] року, від Біліарного цирозу печінки( а.с.11). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану, підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі наведеного, ст. ст. 3.10,11,15,88,209-218,256-259, 294 ЦПК України, суд ,

Outcome: approved