Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду та просила встановити факт постійного проживання [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою [ADDRESS], в період з 01.06.2011 року по [INFO] року та встановити факт прийняття заявницею спадщини після смерті [PERSON] В обгрунтування вимог вказувала, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], яка значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. До дня смерті [PERSON] хворіла та не могла дати собі ради, тому заявниця забрала її до свого будинку за адоесою: [ADDRESS], в якому спадкодавець з червня 2011 року по день своєї смерті проживала без реєстрації. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки. [PERSON] за життя склала заповіт на ім'я заявниці, який був посвідчений секретарем Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області 08.10.2007 року і зареєстрований в реєстрі за № 76. Після відкриття спадщини заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням строку подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні 20.12.2017 представник заявниці [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задоволити. Представник Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області подав суду заяву про визнання заяви та просив справу розглядати у відсутність повноважного представника. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2017 року. [PERSON] за життя склала заповіт на ім'я заявниці [PERSON], який був посвідчений секретарем Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області 08.10.2007 року і зареєстрований в реєстрі за № 76, яким заповіла спадкоємцю належний їй житловий будинок та все майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожна зокрема ствердили факт проживання [PERSON], яка є тіткою для заявниці, за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] в період з 2011 року по день смерті, заявниця займаласяґ організацією похоронів поемрлої. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті останньої підтверджується довідкою Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 619 від 23.10.2017 року та показами свідків. Отже, в силу ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її відкриття. Таким чином, мають місце обставини, які свідчать про прийняття заявником [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої та прийняття заявницею спадщини після смерті спадкодавця має спадкоємцю [PERSON] юридичне значення та встановлюється з метою підтвердження наявності обставин, що свідчать про прийняття нею спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved