Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він, [PERSON] [INFO] є рідним батьком [PERSON] [INFO] . У його доньки, яка не перебуває у шлюбі, [INFO] в смт Старобешеве Донецької області, народилася донька [PERSON] . Про народження [PERSON] , відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, 07 вересня 2019 року складено актовий запис №130 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . При народженні дитини закладом охорони здоров`я було видано медичне свідоцтво про народження №1280 від 02 вересня 2019 року. Однак, ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відповіддю Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для того, щоб його донька мала змогу зареєструвати дитину в органах реєстрації актів цивільного стану на території України, та отримати свідоцтво про народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] яка народилася [INFO] у смт. Старобешеве, Старобешівського району, Донецької області, Україна, а також встановити дані про її батьків,- батька: [PERSON] , громадянин України, (відомості внести відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України); матері: [PERSON] , громадянка України. Заявник в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву у якій розгляд справи просив проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в смт Старобешеве Старобешівського району Донецької області народилася [PERSON] , її батьком записано [PERSON] , матір, її батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР серії [NUMBER] ) /а.с.7/ Вище вказаний факт підтверджується медичним свідоцтвом про народження №1280 виданим 02 вересня 2019 року Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства /а.с.8/ Відповідно до світлокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в смт Старобешеве Старобешівського району Донецької області /а.с.9/. Про вказане також свідчить світлокопія свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ) [PERSON] , відповідно до якого її батьком записано [PERSON] (заявника у справі), матір`ю [PERSON] /а.с.11/ Відповідно до\~п.\~7\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає\~справи\~про\~встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З даної норми процесуального права випливає, що суд в разі наявності певних доказів повинен встановити факт народження дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказує на те, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правого режиму на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. За приписами абзацу 4 п. 8 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000\~№ 52/5, державна реєстрація\~народження\~на підставі рішення суду про встановлення факту\~народження\~на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. Ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правого режиму на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. \~ \~ \~ \~Виходячи із положень даної статті документ, а саме свідоцтво про народження [PERSON] видане органами на окупованій території є недійсним на всій території України і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer\~v.\~the\~Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі ««Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території». Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації народження у зв`язку з тим, що останнім пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.13/ Проведення державної реєстрації народження онуки заявника не можливе в будь якому органі ДРАЦС, на підконтрольній території України, оскільки останнім пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як зазначено вище [INFO] вересня 2019 року в смт Старобешеве Старобешівського району Донецької області(територія є тимчасово окупованою) народилася [PERSON] її батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР серії [NUMBER] ) /а.с.7/ Відповідно до світлокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області /а.с.9/. Крім того, із світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , вбачається, що її батьком записано [PERSON] (заявника у справі), матір`ю [PERSON] /а.с.11/ Оскільки заявник є громадянином України та дідом малолітньої [PERSON] , яка народилася на території, яка є тимчасово окупованою, після її народження не може отримати свідоцтво про її народження відповідного зразку, а отримане свідоцтво про народження /а.с.7/ не може бути використане заявником для реєстрації народження на території України та не визнається державними органами України, а тому з метою захисту законних прав та інтересів громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, суд приходить до виваженого висновку про задоволення заяви, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження у суді на підставі досліджених письмових доказів. На підставі\~наведеного,\~та

Outcome: approved