Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця міста Донецька, померлого [INFO] року у місті Донецьку Донецької області в Україні внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу третього ступеню з гіпертензією. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №428 від 20 грудня 2015 року та довідкою про причину смерті №428 від 20 грудня 2015 року, виданими «Центром первинної медико-санітарної допомоги №11 міста Донецька», а також свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Пролетарським відділом ЗАГС міста Донецька 22 грудня 2015 року. При зверненні заявника до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. розгляд справи просив здійснити у його відсутність. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 06 жовтня 1998 року, [PERSON] народився [INFO] року у місті Донецьку в Україні. Із довідки №1411021484 від 27.01.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції вбачається, що останній проживає за адресою: [ADDRESS]. У свідоцтві про народження серії [NUMBER], повторно виданому Пролетарським відділом ЗАГС міста Донецька від 13 вересня 1975 року, батьками [PERSON] вказані: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Судом встановлено, що батько заявника у справі - [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець міста Донецька, помер [INFO] року у місті Донецьку Донецької області в Україні внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу третього ступеню з гіпертензією. Вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №428 від 20 грудня 2015 року та довідкою про причину смерті №428 від 20 грудня 2015 року, виданими «Центром первинної медико-санітарної допомоги №11 міста Донецька», а також свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Пролетарським відділом ЗАГС міста Донецька 22 грудня 2015 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом за вих.29.11.2016 р. №803/15.2-06-116 йому було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав його спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved