Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що з травня 2009 року вона проживає однією сімєю із громадянином [PERSON] [PERSON] без офіційної реєстрації шлюбу. Шлюб не було зареєстровано у встановленому законом порядку у звязку з відсутністю коштів на офіційну реєстрацію, та у зв'язку із тим, що певний час заявник хворіла та знаходилася на лікуванні. В період спільного проживання між заявником та [PERSON] склалися справжні сімейні відносини. Вони постійно проживали разом, вели спільний побут, підтримували господарство, мали спільний бюджет, разом відвідували культурні заходи, їздили до спільних друзів та знайомих у гості. В жодному іншому зареєстрованому шлюбі жоден з них не перебуває. На теперішній час у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває справа № 331/8656/17 за позовом [PERSON] до Олександрівського районного відділу у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 2 про примусове повернення з України громадянина [PERSON] [PERSON] та визнання його незаконним. Рішення про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу є доказом того, що заявник і [PERSON] були і є подружжям, мають права і обовязки подружжя, і не врахування цього факту при винесенні рішення про примусове повернення [PERSON] з України є порушенням його прав та прав заявника. Тому просить суд встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки громадянина [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з травня 2009 року. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявився. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], та проживає за адресою [INFO], у судовому засіданні, підтвердила факт проживання [PERSON] однією сімєю за адресою [ADDRESS] з громадянином [PERSON] [PERSON] з 2009 року. Суду пояснила, що [PERSON] під час проживання з [PERSON], завжди допомагав їй по господарству, був привітний з судами. Майже два роки він не проживає за адресою [INFO], оскільки був депортований. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], та проживає за адресою [INFO], у судовому засіданні, підтвердила факт проживання [PERSON] однією сімєю за адресою [ADDRESS] з громадянином [PERSON] [PERSON] з 2009 року. Суду пояснила, що [PERSON] знає з 1976 року. З 2009 року [PERSON] почала жити разом з [PERSON], як дружина з чоловіком. Майже два роки він не проживає за адресою [INFO], оскільки був депортований. Свідок [PERSON], який є братом [PERSON], та проживає за адресою [INFO], у судовому засіданні, підтвердив факт проживання [PERSON] однією сімєю за адресою [ADDRESS] з громадянином [PERSON] [PERSON] з 2009 року. Суду пояснив, що [PERSON] ставився до його сестри, як до дружини, допомагав їй по господарству, працював разом з нею на ринку, під час хвороби, здійснював догляд за нею. Суд заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт проживання однією сімєю заявника з громадянином [PERSON] [PERSON] підтверджується показами свідків та наданими заявником доказами. Конституція України, Сімейний кодекс України, Конвенція про захист прав та основоположних свобод передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Згідно з п. 2 ст. 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У контексті практики Європейського суду за статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод розділення сім'ї позивача може становити порушення цієї статті оскільки видворення особи з країни, де проживають її близькі члени родини, становить порушення її права на повагу до сімейного життя, яке гарантується положеннями зазначеної вище статті Конвенції, і в кожному випадку повинно розглядатися пропорційно переслідуваній меті відповідно до вимог Конвенції. Право на сім'ю потребує гарантій від усіх випадків втручання незалежно від того, ким воно ініційоване - органами державної влади, фізичними чи юридичними особами. Суд приходить до висновку, що між заявником та [PERSON] сформувалися усталені відносини, що за всіма ознаками притаманні подружжю у розумінні Сімейного кодексу України, а саме: спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат. Про відповідні ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат. Оскільки для встановлення факту проживання однією сімєю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, факт проживання громадянина [PERSON] [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю\~має бути встановлений.

Outcome: approved