Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього обов`язки вказані у заяві. Заява обґрунтована наступним. Заявник [PERSON] є матір`ю заінтересованої особи - [PERSON] . Заявник та її син проживають в одній квартирі, за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] іншого житла не має та покидати квартиру заявниці не бажає. Заявник вказує на систематичне застосування фізичного та морального насилля відносно себе з боку її сина [PERSON] . Заявниця неодноразово зверталась до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про вчинення щодо неї психологічного та фізичного насилля, в зв`язку з чим [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за насильницькі дії відносно заявника. Однак, заінтересована особа [PERSON] продовжує вчиняти протиправні дії щодо заявника, здійснює психологічне насилля та моральне приниження, постійно погрожує заявниці по телефону. З огляду на викладені підстави заявник звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні вжиті заходи виявились неефективними та не захистили її від насильства. В судове засідання заявник не з`явилась, представник заявника [PERSON] подала заяву, в якій просила не розглядати вимогу про заборону [PERSON] наближатись на відстань 100 (сто) метрів до місця роботи постраждалої особи [PERSON] , інші вимоги викладені в заяві просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи відзиву не подав. З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про задоволення заяви виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмов у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що заявниця [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] Іншого житла заінтересована особа [PERSON] не має та покидати житло заявниці не бажає. Заявниця вказує, що її син [PERSON] постійно вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насилля, а саме: чинить бійки, сварки, словесно ображає, погрожує в телефонних розмовах, що підтверджується чисельними заявами [PERSON] до поліції. Як вбачається з листа Дарницького УП ГУ НП у м. Києві за №З-1432/125/48/02-2019 від 04.04.2019, в період часу з 01.01.2015 по 04.04.2019 здійснювались наступні виклики працівників поліції, які були зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а саме: 05.07.2015 о 18:46 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що вчинено за адресою: [ADDRESS] , чоловік [PERSON] спричинив тілесні ушкодження та забрав гроші в сумі 2 100 грн. та 20 дол. США (ЄО№31487); 22.06.2017 о 05:30 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , буянить п`яний брат - [PERSON] щойно поламав двері шафи, вимагає гроші на випивку. Заявник [PERSON] (ЄО №46204); 22.09.2017 о 22:38 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , буянить пацієнт в неадекватному стані. Бригада медичної допомоги просить направити поліцію. Заявник [PERSON] (ЄО №71959); 08.04.2018 о 18:54 22.09.2017 о 22:38 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , в квартирі заявниці син [PERSON] розпиває спиртні напої з мешканцем будинку. Просить наряд поліції, знаходиться на вулиці, бо в квартирі відбувається тиск на заявницю. Заявник [PERSON] (ЄО №23487); 25.04.2018 о 10:39 38 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , п`яний дебош. Б`ється брат на ім`я [PERSON] , якому 35 років. Повідомляє про дебош його сестра, якій про дану подію повідомила мати на ім`я [PERSON] . Заявник [PERSON] 9ЄО №28053); 20.12.2018 о 14:48 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , син п`яний привів 2-х безхатченків, які сплять в квартирі, просить допомогти щоб їх вигнати. Заявник [PERSON] (ЄО №94177); 15.02.2019 о 02:35 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , заявниця повідомила, що її матір [PERSON] , б`є брат- [PERSON] . Брат в нетверезому стані. Мати після інфаркту. Заявник: [PERSON] (ЄО №10332); 15.02.2019 о 03:26 надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , бригадою швидкої медичної допомоги №92 надавалася медична допомога [PERSON] , якій було встановлено діагноз: гостра реакція на стрес. Потерпіла пояснила, що у неї відбувалась сварка з сином, поліція була (наряд патрульної поліції «Рубін-0201»), (ЄО №10337). Беручи до уваги обставини, докази та факти що викладені у заяві, суд вважає встановленими обставини про факт насильства [PERSON] щодо заявника. В тому числі з поданого заявником до справи листа з правоохоронних органів, вбачається що [PERSON] дійсно застосовував домашнє насильство щодо своєї матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. З огляду на наведене, подана заява є такою, що підлягає задоволенню. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Outcome: approved