overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Заявник у липні 2014 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що він [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] Інших спадкоємців у померлої за законом або за заповітом у померлої не має. Тому, після її смерті, він як спадкоємець за законом першої черги фактично прийняв спадщину від померлої. Однак, із -за розбіжностей у його з матір'ю прізвищах, а саме в його прізвищі та в прізвищі його померлої матері по різному зазначена п'ята літера на українській мові, тобто у матері «[PERSON]», у нього - «[PERSON]», він не може реалізувати своє набуте право на спадщину від померлої матері. Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Торканівка Тростянецького району Вінницької області є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], необхідно йому для прийняття спадщини від померлої матері. Заявник у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити, зокрема факт родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі народився [INFO]. При видачі свідоцтва про народження прізвище заявника та його батьків було записано як «[PERSON] (а)» (а.с. 5,8). В інших документах прізвище заявника значиться як «[PERSON]», оскільки виписувались на підставі свідоцтва про народження або паспорту. [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина і єдиним спадкоємцем є її син [PERSON] Факт того, що заявник по справі дійсно є сином [PERSON], померлої [INFO], підтверджується свідоцтвом про народження заявника, а також тим, що після смерті [PERSON] саме заявник по справі як спадкоємець за законом першої черги фактично прийняв спадщину від померлої та з усіма документами (свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть та інші), він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від померлої матері. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] за законом або за заповітом не має. За таких обставин, суд вважає, що зазначені розбіжності в прізвищах заявника по справі зі своєю матір'ю є помилкою при заповненні документів. Тому, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що заявник дійсно є сином [PERSON], яка померла [INFO], заявлені вимоги є повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Заявник у липні 2015 року звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з зазначеною заявою, у якій просив передати у комунальну власність Заворсклянськоїтериторіальної громади безхазяйне нерухоме майно нежитлові будівлі : корівник літ. «А-1», будівлю для зберігання техніки літ.«Б-1», будівлю для зберігання с/г продукції та техніки літ.«В-1», будівлю для штучного запліднення ВРХ літ.«Г-1», будівлю для штучного запліднення ВРХ літ.«Г-1», вагову літ. «Д-1», силосну яму №1, замощення І, які знаходяться у с. Головач по вул. Жовтневій,47 «А» Полтавського району та області. У судове засідання представник Заворсклянської сільської ради не зявилася, надавши попередньо заяву про розгляд справи без її участі. Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання з невідомих суду причин не зявилася. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Встановлено, що 11.04.2012 року безхазяйне нерухоме майно - нежитлові будівлі : корівник літ. «А-1», будівлю для зберігання техніки літ.«Б-1», будівлю для зберігання с/г продукції та техніки літ.«В-1», будівлю для штучного запліднення ВРХ літ.«Г-1», будівлю для штучного запліднення ВРХ літ.«Г-1», вагову літ. «Д-1», силосну яму №1, замощення І, які знаходяться у с. Головач по вул. Жовтневій,47 «А» Полтавського району та області, зареєстровані у книзі №57 реєстровий №24 та внесено до електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно 11.04.2012 року(а.с.4-5). Оголошення у газеті «Жовта газета» опубліковане у №15 за 25-27.02.2013 року(а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 335 ЦК України, ст. 273 ЦПК України після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Заявник у липні 2016 року звернувся до суду з вищезазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно даних БТІ м.Дзержинська у будинку № 13 по вул. Герцена в м.Дзержинську (Торецьк) Донецької області розташована двокімнатна квартира № 9 загальною площею 27,7 м-2, житлова 34,3 м-2, яка станом на 31.12.2012 належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства 10.04.1993 року. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості стосовно зазначеного обєкта відсутні, що свідчить про те, що з 01.01.2013 року перехід права власності не здійснювався. Згідно даних Акта обстеження квартири від 30.05.2016 року [PERSON] помер 21.10.1997 року. У звязку із зазначеним в заяві ставиться питання про визнання двокімнатної квартири [ADDRESS] (Держинську) відумерлою. Представник заявника в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено у будинку № 13 по вул. Герцена розташована двокімнатна квартира № 9 загальною площею 27,7 м-2, житлова 34,3 м-2, яка станом на 31.12.2012 належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства 10.04.1993 року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] помер 21 жовтня 1997 року (а.с. 16). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо оберту нерухомого майна , відомості щодо вказаної квартири в жодному з реєстрів відсутні (а.с. 5). Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом або за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. З моменту смерті [PERSON] минуло більше одного року, за цей час перехід прав вказане нерухоме майно не зареєстрований. Таким чином, суд вважає вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявник у липні 2017 р. звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] є інвалідом І групи загального захворювання, непрацездатний, за своїм психічним станом не може розміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та опіки та призначення опікуна, у зв'язку з чим заявник просить визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання бехстроково (а.с. 12). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №524 від 08.08.2017, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] недієздатним. При цьому, вимоги заявника про встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуна, не можуть бути судом задоволенні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, а суд, в порядку ст. 241 ЦПК України, виключно за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Заявник у липні 2018 р. звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що його сестра [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІ групи, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому заявник просив визнати його сестру недієздатною. Заявник та представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явились, які про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], місце проживання якої зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (ас. 3). Встановлено, що відповдіно до Довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0656689, [PERSON] з 01.08.2001 р. є інвалідом ІІ групи (ас. 4). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 566 від 30.08.2018 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, параноїдний синдром, апатодисоціативний дефект, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки (ас. 22-23). Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Таким чином, в судовому засіданні доведені вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Заявник у липні 2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просив встановити факт, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя мати склала заповіт, згідно якого після її смерті спадкоємцями є він та її його сестра, [PERSON] . Однак, під час збору документів для звернення до нотаріуса встановлено, що в його свідоцтві про народження ім`я матері вказано « [PERSON] ». Ухвалою від 23.07.2019 у справі відкрито провадження. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити з тих же підстав. Заінтересована особа, [PERSON] , заяву визнала та підтвердила, що заявник - її рідний брат, їхню матір звали [PERSON] , а в свідоцтвах про їхні із братом народження її ім`я помилково вказано як « [PERSON] ». Свідок [PERSON] , сусідка заявника, в судовому засіданні підтвердила, що знає заявника із дитинства та добре знала його матір - [PERSON] , яка померла 4 роки тому. Матір всі називали [PERSON] . Свідок [PERSON] , сусідка заявника, в судовому засіданні підтвердила, що знає заявника та знала його матір, [PERSON] , яка померла 4 роки тому. Її всі називали [PERSON] . Суд заслухав пояснення заявника та заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідив матеріали справи та приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин заявникові необхідно встановити для прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] . Встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , та в свідоцтві про народження в графі «мати» зазначено [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається із копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15.07.1958, в с.Стирти р/радою Черняхівського району Житомирської області 15.07.1958 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , в свідоцтві про народження заявника ім`я матері помилково зазначено як « [PERSON] », а тому наявні передбачені законом підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Заявник у листопаді 2013 р. звернувся до суду з зазначеною вище заявою посилаючись на те, що в Святошинському дитячому будинку-інтернаті перебуває на повному державному утриманні [PERSON] [INFO], який внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому заявник, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатним. Представник заявника, заінтересованої особи, та прокурор в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на постійному проживанні та лікуванні в Святошинському дитячому будинку-інтернаті (а.с. 4). Як вбачається з Акту судово-психіатричної експертизи № 80 від 06.02.2014 р., [PERSON] страждає стійким хронічним психічним порушенням у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими порушеннями та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 12-13). Оскільки [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, останнього слід визнати недієздатним. З урахуванням досліджений в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає що вимоги заяви Святошинського дитячого будинку-інтернату відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України знайшли своє підтвердження та обґрунтування в судовому засіданні, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Заявник у листопаді 2014 року звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в [ADDRESS], зареєстрованого в реєстрі за №88. У зв'язку з тим, що у документі допущена помилка у написанні прізвища заявника - «[PERSON]» замість «[PERSON]» - не може розпорядитися своєю власністю. У судове засіданні заявник не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що викладені у заяві обставини підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рунівщинської сільської ради Полтавського району у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами від 21.12.1991 року, що розташований в [ADDRESS], зареєстрованого в реєстрі за №88, покупцем житлового будинку зазначено [PERSON] (а.с.4-5). Як вбачається з паспорта заявника, Державного акту на право приватної власності на землю прізвище заявника значиться як «[PERSON]» (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Рунівщинської сільської ради Полтавського району № 0233/627 від 30.10.2014 року [PERSON] дійсно належить житловий будинок з господарськими за адресою: [ADDRESS], згідно запису в по господарській книзі за № 0347-1 та договору купівлі-продажу (а.с.6) Таким чином, суд приходить до висновку про належність заявнику договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в [ADDRESS], зареєстрованого в реєстрі за №88, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Заявник у листопаді 2015 року звернувся до суду з вищезазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно даних БТІ м.Дзержинська у будинку № 24 по вул. Маяковського в м.Дзержинську Донецької області розташована однокімнатна квартира № 48 загальною площею 21,2 м-2, житлова 11,2 м-2, яка станом на 31.12.2012 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 68, виданого виконкомом Дзержинської міської Ради 17.02.1994 року. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості стосовно зазначеного обєкта відсутні, що свідчить про те, що з 01.01.2013 року перехід права власності не здійснювався. [PERSON] померла 01.12.2003 року. У звязку із зазначеним в заяві ставиться питання про визнання однокімнатної квартири [ADDRESS] відумерлою. Представник заявника в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено у будинку № 24 по вул. Лісній розташована однокімнатна квартира № 48 загальною площею 21,2 м-2, житлова 11,2 м-2, яка станом на 31.12.2012 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 68, виданого виконкомом Дзержинської міської Ради 17.02.1994 року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] померла 01 грудня 2013 року (а.с. 20). Згідно інформаційної довідки Спадкового реєстру до Дзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, спадкова справа не заводилась (а.с. 23, 24). Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом або за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. З моменту смерті [PERSON] минуло більше одного року, за цей час перехід прав вказане нерухоме майно не зареєстрований. Таким чином, суд вважає вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved