Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

заявник просить суд встановити факт, що трудова книжка серія БТ-ІІ №4700602 виписана 05.07.1990 року на імя [PERSON] належить їй, [PERSON] [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] та жительки м.Ватутіне Черкаської області по вул.К. Цеткін 10/1, посилаючись на те, що їй, 04.03.2016 року була присвоєна друга група інвалідності. Вона звернулася до УПФ з проханням видати перелік документів необхідних для послідуючого обрахунку та призначення їй пенсії, однак при перевірці документів було виявлено виправлення в трудовій книзі, а саме в її імені. З метою виправлення описки вона звернулася на підприємство, однак їй було повідомлено, так як юридична особа припинила свою господарську діяльність, а тому внести зміни до трудової книги не можливо. А тому вона і звернувся до суду з даною заявою. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, Звенигородське обєднане УПФ Черкаської області подало до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши заявника, який не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності представника заінтересованої особи, заслухавши свідка та вивчивши письмові докази справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 04.03.2016 року була присвоєна друга група інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА №201082 (а.с.4). [PERSON] [PERSON] звернулася до УПФ з проханням видати перелік документів необхідних для послідуючого обрахунку та призначення йому пенсії, однак в УПФ зробили перевірку наявних в неї документів та виявили виправлення в трудовій книзі, а саме в написанні її імені. Відповідно до наказу №105-к від 04.07.1990 року заявник була прийнята Черкаським оптово-роздрібним плодо-овочевим комбінатом продавцем третьої категорії в магазин № 205. Відповідно до наказу №1 від 22.08.1990 року була звільнена у зв'язку із реорганізацією Черкаського ОРПК за п.5 ст.35 КЗпП. Завідувач відділу кадрів «Черкаського ОРПОК» в трудовій книзі при написанні імені заявника допустив описку, а потім зробив виправлення, на що вона своєчасно не звернула уваги. З метою виправлення описки [PERSON] зверталася на підприємство, однак їй було повідомлено, що юридична особа припинила свою господарську діяльність, а тому внести зміни до трудової книги не можливо. Той факт, що [PERSON], [INFO] належить трудова книжка БТ-11 №4700602 з виправленням стверджується копією паспорта (а.с.3), копією свідоцтва про шлюб (а.с.10) копією трудової книги (а.с.5-9), та даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до п.5\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази належності їй трудової книжки БТ-ІІ №4700602, що є підставою для задоволення її заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». А тому, суд вважає за необхідне встановити факт, що трудова книжка серія БТ-ІІ №4700602 видана 05.07.1990 року на імя [PERSON] належить [PERSON] [PERSON], [INFO], уродженці [INFO] та жительці м.Ватутіне, Черкаської області, вул.К.Цеткін, 10/1. На підставі викладеного ст.256 ЦПК України та

Outcome: approved