Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Заявник звернулась з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] року померла її матір, [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з домобудівлі [ADDRESS]. 28.10.1994 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у розмірі 7/9 частин вищевказаної домобудівлі. 2/9 частини залишилось відкритими, так як за даною адресою був зареєстрований, але не проживав чоловік матері, [PERSON] [INFO]. Згідно запису в господарській книзі № 3 Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області [PERSON] помер. На час смерті матері і по 2016 рік вона зареєстрована та мешкала за адресою [ADDRESS], дане майно перейшло в її володіння і вона фактично прийняла спадщину. З метою оформлення спадщини не охопленої заповітом, у відповідності до вимог чинного законодавства, влітку 2015 року вона звернулась до Білозерської державної нотаріальної контори з метою дооформлення спадкового майна. Під час звернення до державного нотаріуса їй було відмовлено в оформлені 2/9 спадкового майна з посиланням на вирішення цього питання в судовому порядку та встановлення юридичного факту прийняття спадщини. У зв'язку із наведеним просить встановити факт прийняття [PERSON] неохопленої заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] і складається з 2/9 частин домобудівлі [ADDRESS]. Представник заявника в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Треті особи Садівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, Білозерська державна нотаріальна контора Херсонської області в судове засідання не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встанови, що відповідно до свідоцтва про народження, [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року, батько [PERSON], мати - [PERSON], про що зроблений актовий запис №442. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 02.04.1966 року відділом Тімірязєвського ЗАГС м.Москва, [PERSON] уклав шлюб 02.04.1966р. з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], про що зроблений актовий запис №817. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 25.10.1975р. Садівською сільською Радою Білозерського району Херсонської області [PERSON] 25.10.1975року уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], про що зроблений актовий запис №9. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.10.1994 року виданого Садівською сільською Радою Білозерського району Херсонської області, після смерті [PERSON] спадщину прийняла донька [PERSON], що проживає в [ADDRESS]; 2/9 долі - залишилось відкритою. Свідоцтво ще не видавалось. Відповідно до довідки виданої Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області померлий [PERSON], [INFO]., відповідно до запису по господарської книги №3 за 1991-1995 роки особовий рахунок [NUMBER] помер в Росії [INFO]. Свідоцтво про смерть [NUMBER], на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Разом з ним на день його смерті та протягом шести місяців після смерті були зареєстровані: [PERSON], 1938р.н., донька дружини. Після смерті [PERSON] залишилося його особисте майно. На день смерті [PERSON] від імені померлого у виконкому Садівської сільської ради в наявності заповіту не має. По відомостям, які є у виконкому Садівської сільської ради, спадкове майно [PERSON] не заставне, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває. Відомості про прийняття його спадщини відсутні. Також відомості про прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Стаття 550 ЦК УРСР передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи встановлені вище обставини та вимоги закону, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття заявницею спадщини після матері, від встановлення вказаного факту, залежить виникнення у заявниці прав на отримання спадщини після померлої [PERSON], суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved