Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Заявник звернулася в жовтні 2021 року до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що вона постійно проживала за спадкодавцем - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її мати. З 2010 року та до моменту її смерті, вона проживала разом з матір`ю за вказаною вище адресою, але прописаною не була. Всі роки вона дбала про матір та доглядала за будинком, організовувала поховання. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки проживання зі спадкодавцем на момент смерті не має документального підтвердження. Іншим шляхом встановити даний факт, окрім як звернення до суду, вона не має можливості. Заявник в судове засідання не з`явилася. Представник заявника надала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог, просила їх задовольнити за наявними в справі доказами. Представник Херсонської міської ради надав на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими дані обставини обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13.01.2021 Суворовським районним у м.Херсоні відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса), актовий запис № 64. Донькою померлої є заявник по справі - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17.04.1962 року міським відділом РАЦС м.Херсон та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 26.02.1983 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсона. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 17.11.2009 року Другою державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-2716, на праві приватної спільної часткової власності належала Ѕ частина будинку за адресою [ADDRESS] . Співвласником іншої частини вказаного будинку є заявник [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 17.11.2009 року Другою державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-2719. З копії домової книги вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у вказаному вище будинку з 07.06.1966 року. З договору-замовлення № 204 від 15.01.2021 року вбачається, зо заявник є замовником поховань [PERSON] та сплатила вартість ритуальних послуг, що також підтверджується копією чеків та квитанцій від 14.01.2021 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належну за життя частину будинку. З відповіді другої Херсонської державної нотаріальної контори № 2333/01-16 від 10.09.2021 року вбачається, що згідно бази даних Спадкового реєстру станом на 10.09.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилася. Також зазначено, що оскільки на момент смерті спадкодавця заявник не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, відповідно пропущено строк подачі заяви на прийняття спадщини. З листа територіального центру соціального обслуговування Суворовського району м.Херсона № 186 від 28.09.2021 року вбачається, що комісією обстежено матеріально-побутові умови проживання [PERSON] . Виявлено , що остання зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] , разом з нею проживає її донька [PERSON] , [INFO] , яка не зареєстрована за вказаною адресою, але здійснювала постійний догляд за мамою та постійно проживала разом з нею. [PERSON] надала пакет документів для взяття матері на облік в Територіальний центр Суворовського району і 22.04.2020 року [PERSON] було зараховано до відділення денного перебування . [PERSON] від імені матері отримувала продуктову допомогу, вирішувала питання представництва інтересів матері в комунальних установах, медичних закладах. Згідно довідки Суворовської районної у м.Херсоні ради № 200 від 23.04.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , її донька - [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації. Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , також підтверджуються письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наданих в порядку ч.4 ст.93 ЦПК України, які вказали, що заявник з 2010 року постійно проживала з матрію та здійснювала за нею догляд за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлою [PERSON] , необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами і заявлені вимоги підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Outcome: approved