Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], яка є його матір»ю недієздатною, посилаючись на те, що протягом останніх 2 років, вона виявляє ознаки розладів, втрачає пам'ять, не впізнає оточуючих. Зазначає, що останні 10-15 рокуів мати постійно лікується, що підтверджується довідками Сокальської ЦРЛ. Вважає, що внаслідок хронічного стійкого психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати [PERSON]І, недієздатною. Встановити [PERSON], опіку з боку її рідного сина [PERSON] призначити його її опікуном. В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали. Просили задовольнити. Представник зацікавленої особи опікунської ради Сокальської міської ради в судовому засіданні зазначила, що не має об»єктивних медичних даних щодо стану здоров»я [PERSON] Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю заявника. Як пояснив заявник та його представник в судовому засіданні, [PERSON] відверто демонструє неадекватну психічно поведінку, виявляє ознаки розладів, втрачає пам'ять, не впізнає оточуючих. Залучений до участі у справі лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] ніколи у нього на обліку не перебувала та за медичною допомогою не зверталася. Після обстеження останньої в її медичній карті зроблено запис, що фактично [PERSON]І є здоровою. Відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності із абз. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. У разі визнання фізичної особи недієздатною суд, згідно із ст. 58, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Наполягаючи на своїх вимогах , заявник посилається на довідки видані Сокальською ЦРЛ, з яких вбачається що [PERSON]І, потребує стороннього догляду. Крім цього судом встановлено що [PERSON] являється інвалідом 2 групи. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вище перелічені правові норми, в розрізі наданих суду доказів, суд уважає, що перше, що повинен був довести суду заявник , це те, що його мати [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, або не може керувати ними. Проте, з огляду на наявні в справі матеріали, крім голослівних тверджень заявника, що його мати є недієздатною, ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Суду було надано докази лише довідки із Сокальської ЦРЛ та пояснення заявника та його представника. Доводи заявника що його мати має хронічний стійкий психічний розлад здоров»я, носять лише формальний та гіпотетичний характер, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не підтверджені належними доказами, а тому немає підстав і для задоволення заяви в частині призначення його опікуном. Тобто, заявник не довів тих обставин на які посилався як на підставу заявлених вимог, не надав докази в обґрунтування їх, не спростував тих обставин на які посилався представник зацікавленої особи в обґрунтування своїх заперечень, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз»яснював заявнику його права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог заявника оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України..

Outcome: dismissed