Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її та заінтересованих осіб мати - [PERSON]. Заявник зазначає, що 06.02.1998 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм онукам, їй та заінтересованим особам у справі. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS], який належав спадкодавцю па підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: заявник, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Спадкова справа № 379/2009 р. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] вона не може, оскільки в Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01 жовтня 1974 року виданому Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради депутатів, допущена помилка в написанні прізвища спадкодавця. Заявник вказує, що у Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01 жовтня 1974 року прізвище спадкодавця зазначено [PERSON]. В Акті про закінчення будівництва індивідуального домоволодіння зазначено [PERSON]. З Інформаційної довідки КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» від 06.06.2018 р.н. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON]. Крім того, в заповіті, складеному [PERSON] 06 лютого 1998 року допущена помилка в написанні прізвища заявника, вказано [PERSON]. Однак, у свідоцтві про народження заявника вказано, [PERSON]. В свідоцтві про народження батька заявника російською мовою записано [PERSON]. Мати - [PERSON]. В свідоцтві про народження батька заявника, виданому повторно, українською мовою записано [PERSON]. Мати - [PERSON]. У зв'язку з вищевикладеним просила суд встановити, що Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS], видане Виконавчим комітетом Ірпінської міської Ради депутатів трудящих 01 жовтня 1974 року, [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO]. Встановити, що заповіт, складений 06 лютого 1998 року [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.Л., зареєстрований в реєстрі за № 3-567 на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява від заінтересованої особи про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від заінтересованої особи про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити. В судове засідання заінтересована особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника та заінтересованих осіб - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. 06.02.1998 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS], який належав спадкодавцю па підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: заявник, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Спадкова справа № 379/2009 р. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] заявник не може, оскільки в Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01 жовтня 1974 року виданому Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради депутатів, допущена помилка в написанні прізвища спадкодавця. У Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01 жовтня 1974 року прізвище спадкодавця зазначено [PERSON]. В Акті про закінчення будівництва індивідуального домоволодіння зазначено [PERSON]. З Інформаційної довідки КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» від 06.06.2018 р.н. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON]. Крім того, в заповіті, складеному [PERSON] 06 лютого 1998 року допущена помилка в написанні прізвища заявника, вказано [PERSON]. Однак, у свідоцтві про народження заявника вказано, [PERSON]. В свідоцтві про народження батька заявника російською мовою записано [PERSON]. Мати - [PERSON]. В свідоцтві про народження батька заявника, виданому повторно, українською мовою записано [PERSON]. Мати - [PERSON]. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved