Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що 19 жовтня 2008 року помер її двоюрідний брат по лінії батька [PERSON]. У звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] був одинокий, він проживав без реєстрації із заявником та її чоловіком в с.Глибочок по вул.Шевченка, 28 Новоушицького району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, зокрема на земельну ділянку частку (пай) посвідчену сертифікатом серії ХМ №0172862 на право на земельну частку (пай) розміром 2,04 в умовних кадастрових гектарах. Будучи спадкоємцем за законом заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. В судовому засіданні заявник заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №302984 від 09 серпня 2017 року виданого Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] помер 19 жовтня 2008 року. Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії І-БВ №069767 від 06 березня 2008 року виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції батьком заявника є [PERSON]. Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00018172054 та 00018171306 від 08 червня 2017 року батько заявника [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] є рідними братами, оскільки у них спільний батько [PERSON]. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №714 від 20 червня 2017 року [PERSON] до дня смерті 19 жовтня 2008 року проживав без реєстрації в с.Глибочок, вул.Шевченка, 28, Новоушицького району. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №267/02-31 від 09 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що вона не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON], який помер 19 жовтня 2008 року. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №312/01-16 від 15 вересня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 19 жовтня 2008 року, не заведена. Згідно списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 002, прізвище [PERSON] прописано за № 339. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з листопада 2006 року проживав разом із [PERSON] в с.Глибочок, вул.Шевченка, 28, Новоушицького району, до дня його смерті 19 жовтня 2008 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved