Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті свого сина - [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], дата смерті 13.07.2018 року, місце смерті - м.Севастополь, АР Крим. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона є матірю [PERSON], який помер 13.07.2018 року. Внаслідок смерті [PERSON], 19.07.2018 року відділом записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя видано свідоцтво про смерть серії I-КМ №525873, яке відповідно до Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованої\~території України»\~від 15.04.2014\~року є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті [PERSON]. Заявник звернулася до Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області для здійснення реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Проте, нею було отримано відмову в проведенні реєстрації у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерті видано за формою, встановленою, відділом записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, яка є недійсним документом для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Виходячи з наведеного, заявник не має можливості скористатися своїм конституційним правом, зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть у інший, аніж як у судовий спосіб. Просила встановити факт смерті свого сина - [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст.317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. З актового запису про народження №30, зробленого 27.05.1972 року Федорівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, батьками [PERSON], 27.04.1972, записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть №815, виданого 19.07.2018 року відділом записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, серії I-КМ №525873, [PERSON], [INFO], помер 13.07.2018 року в м.Севастополі, АР Крим. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON], серії I-КМ №525873, видане відділом записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя 19.07.2018 року, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч.1 ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved