Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник через свого представника звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] була доставлена 30 березня 2017 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» працівниками соціальної служби, після чого оглянута черговими лікарями-психіатрами Обласної психіатричної лікарні № 1, які за результатами такого огляду зробили висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного стану, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги. 31 березня 2017 року [PERSON] була оглянута комісією, яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Парасюк С.В. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Прокурор в судовому засіданні проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалася, у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з лікувальної роботи лікаря-психіатра [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки-епікриз [PERSON], раніше остання в психіатричних лікарнях не лікувалась. Знаходилася на лікуванні в терапевтичному відділені с. Вільшани з 27.03.2017р. по 30.03.2017р. Була доставлена працівниками соціальної служби. Родичі хворої від неї відмовилися. Знаходячись на лікуванні в терапевтичному відділені у хворої погіршився стан здоров'я - стала дезорієнтована в місці перебування, часу та особистості, погіршилася пам'ять, порушився сон, почала проявляти агресію до працівників лікарні. 29 березня 2017 року вночі пішла з палати роздягнена та боса. Була знайдена черговим лікарем на території лікарні, внаслідок чого була направлена на лікування до ОПЛ № 1. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», [PERSON] раніше в психіатричних лікарнях не лікувалась. Знаходилася на лікуванні в терапевтичному відділені с. Вільшани. В зв'язку з погіршенням психічного стану здоров'я - дезорієнтована в часі, просторі та особистості, пам'ять знижена, відмічається порушення сну, вчиняє неадекватні вчинки - агресивна до оточуючих. В зв'язку з цим направлена для подальшого лікування в ОПЛ № 1. [PERSON], [INFO], страждає на важку психічну хворобу - судинна деменція внаслідок чого не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують її життєдіяльність. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не має можливості за своїм психічним станом бути присутньою в судовому засіданні, що виключає отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved