Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з наведеною заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. В обґрунтування заявленої вимоги заявник вказала, що вона є матір'ю [PERSON] [INFO], уродженця м. Донецьк, Донецька область, Україна, батьком якого є [PERSON], однак через те, що на території м. Донецька державні установи, та у тому числі РАЦС не функціонують, зареєструвати народження вказаної дитини вбачається неможливим. З такого заявник вказувала на положення ст. 257-1 ЦПК України та просила суд встановити відповідний факт. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській областів судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не сповістила. З викладеного суд вказує на наступне. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів безстороннім та належним судом, утвореним відповідно до закону. Звертаючись до суду за захистом свого права заявник самостійно обирає спосіб захисту його права та інтересу. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні справи зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Окреме провадження має певні особливості доказування. Так, доказування у справах окремого провадження полягає у підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно достатті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами народженого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. З наданих суду доказів та пояснень вбачається, що [PERSON] звернулась до «Київського відділу запису актів громадянського стану міста Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції», де їй 24 червня 2016 року було видано свідоцтво невизнаненої ДНР про народження дитини на бланку, що не відповідає встановленій формі (бланк серії [NUMBER]). [PERSON] не перебуває у зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька були записані зі слів матері. Згідно долученої до матеріалів справи копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO], про що 08.04.2016 року «Київським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції» було вчинено актовий запис про народження №295. Батьками дитини за таким свідоцтвом, вказані [PERSON], громадянка України, та [PERSON]. Такий доказ (свідоцтво про народження) суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити його для з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати йому належну оцінку у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами. Відповідно до частини другої, частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у державній реєстрації може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», та розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», з 2014 року на території м. Луганська проходить антитерористична операція й офіційно встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17 червня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, у тому числі у м. Донецьку. Відповідно до Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, з 01.12.2014 р. на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади України не функціонують, в зв'язку з чим будь-які запити, звернення довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами державної влади України з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню. Таким чином, враховуючи наведені вище докази дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про необхідність задоволення заявлених [PERSON] вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved