Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] та встановлення опіки над ним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є її сином та з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, у зв`язку з чим неодноразово лікувався у психіатричних закладах. Однак, стан психічного здоров`я [PERSON] з часом тільки погіршувався і 22.02.2020 року його було визнано інвалідом ІІ групи. Внаслідок психічного розладу син заявника не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим просила заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, врахувавши заяву заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином заявника [PERSON] . Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №423 від 03.08.2021 року Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, обтяженої синдромом аутизму. [PERSON] за своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки Отже, з наданих до суду доказів, вбачається, що [PERSON] , [INFO]. не здатен усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. Таким чином, суд вважає необхідним визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір`ю - заявником, з народження. Заявник [PERSON] доглядає та піклується про свого сина [PERSON] , [INFO] , купує необхідні продукти харчування, ліки, веде домашнє господарство. Оскільки, заявник постійно піклується та доглядає за [PERSON] , [INFO] , в змозі виконувати належним чином усі обов`язки опікуна, суд приходить до висновку про можливість призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved