Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] , померлої [INFO] , в період з червня 1980 року по [INFO] , зазначивши, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на території Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. За життя [PERSON] заповіла їй 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, яку вона успадкувала за заповітом. Разом з тим, після смерті [PERSON] на території Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області залишилося не охоплене заповітом спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧР № 022549. В період з червня 1980 року по [INFO] вона перебувала на утриманні [PERSON] , а тому має право отримати спадщину на підставі ч. 2 ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, та прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, а також проживала і була зареєстрована разом з померлою за адресою: с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області. На сьогоднішній день заявник являється єдиним спадкоємцем майна померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. А тому, для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник просить встановити, що вона перебувала на утриманні померлої. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Вовкогон А. М. не заперечив проти задоволення даної заяви, оскільки йому дісйно відомо, що заявниця перебувала на утриманні [PERSON] у період з 1980 року по [INFO], тобто, до дня смерті останньої. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіславши суду лист, в якому зазначив, що заперечень щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні померлої [PERSON] в них немає та просив провести судовий розгляд без їх участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони знають заявника тривалий час, оскільки вони проживають по-сусідству з нею та їм відомо, що заявник постійно починаючи з 1980 року проживала у домоволодінні, яке розташоване за адресою: с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області, разом зі своєю бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , яка її виховувала та утримувала до дня своєї смерті. Вислухавши представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.12.1998 року померла [PERSON] , після смерті якої на території Трушівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відкриття спадщини, cтрок на прийняття якої закінчився до 01.01.2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до змісту ст.ст. 524-526 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.ст. 527, 531 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно заповіту від 23.02.1996 року, посвідченого секретарем Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до якого спадкодавець заповіла їй 1/2 частку будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області. Також, згідно довідок від 08.05.2019 року № 413 та від 16.07.2019 року № 555, виданих Трушівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, заявник [PERSON] протягом шести місяців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , користувалася рухомим та нерухомим майном, речами померлої, обробляла присадибну земельну ділянку, доглядала за домогосподарством, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном, а також на день смерті [PERSON] була зареєстрована разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 23.01.2020 року № 77/01-16, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не зверталися. З довідки № 593 від 14.08.2019 року, виданої Трушівською сільською радою Чигиринського району, встановлено, що на повному утриманні [PERSON] , померлої [INFO] , в період з червня 1980 року по [INFO] перебувала [PERSON] , [INFO] . А судячи з паспортних даних [PERSON] (документ № [NUMBER] , виданий 31.05.2018 року) остання в період з червня 1980 року до [INFO] була неповнолітньою і досягла 18 років [INFO], що свідчить про те, що вона потребувала стороннього догляду та матеріального утримання, який їй надавала [PERSON] , що зокрема підтвердили суду і свідки. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні [PERSON] та обумовленість вказаної вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості реалізації [PERSON] права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою і наявні підстави для задоволення вимоги про встановлення вищевказаного факту перебування особи на утриманні, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні, підтверджують той факт, що заявник, будучи непрацездатною, перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до її смерті і в суду відсутні сумніви щодо цього. На підставі викладеного та

Outcome: approved