Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про оголошення особи безвісно відсутньою, в якій просила оголосити [PERSON] безвісно відсутнім з 01 січня 2005 року. В обгрунтування заяви зазначила, що її батьками є [PERSON] і [PERSON]. У 1980 році вони розірвали шлюбні відносини у судовому порядку. Після цього її батько [PERSON], пішов проживати до іншої жінки - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З того часу стосунки з батьком припинилися. У 2004р. вона захотіла поновити стосунки з батьком, але виявилося, що він за цією адресою не проживає і його місцезнаходження невідоме. Вона намагалася знайти батька, але марно. В квартирі за вищевказаною адресою в теперішній час проживають інші люди і єдина можливість знайти батька обірвалася. 16 грудня 2014р. вона звернулася до Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області з метою встановити місцеперебування батька, пояснила, що місце його знаходження мені невідоме більше ніж 10 років і повідомила про останнє відоме їй місце його проживання. Її запевнили, що розшук буде тривати десь півроку і потім її повідомлять про його результати. Вона чекала навіть більше півроку, вважаючи, що органи міліції розшукують батька. Не дочекавшись результатів пошуку та будь-якихось повідомлень, звернулася до міліції і їй був наданий висновок від 23.12.2014р. про результати розгляду матеріалів, з якого вбачається, що [PERSON] не знайдений. Висновок був затверджений 23.12.2014р., тобто на 7 день після звернення і у ньому було зазначено, що [PERSON] до міських лікарень не звертався і кримінальних дій відносно нього скоєно не було. При цьому у висновку не вказано за який період часу перевірялися ці дані по інформаційно-пошуковим системам МВС України. [PERSON] в 2005р. після смерті дружини [PERSON] виїхав до свого сина в РФ м. Мурманськ. З братом вона постійно підтримує родинні стосунки і в спілкуванні він повідомив, що батько до нього ніколи не приїздив і про те, що він взагалі перебуває або перебував у Росії йому також нічого не відомо. 31 липня 2015р. померла мати [PERSON], яка проживала в житловому будинку за вищевказаною адресою разом з нею. Житловий будинок належав на праві власності батькам, що підтверджується рішенням народного суду Комсомольського району м. Херсона від 21.10.1980р. Після смерті матері вона прийняла спадщину. Другою половиною будинку, яка належить батьку вона також володіє фактично, але оформити право власності не може. Так як про батька нема ніяких відомостей більше 11 років є необхідність оголосити його безвісті відсутнім, а в подальшому можливо і померлим для реєстрації факту його смерті і прийняття спадщини після нього. Заявник та її представник в судовому засіданні, що відбулось 13.11.2017 року вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення, та зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує. Допитана в судовому засіданні 13 листопада 2017 року в якості свідка [PERSON]суду повідомила, що Допитана в судовому засіданні 13 листопада 2017 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона є донькою заявника, дідуся в останнє бачила коли їй було приблизно 8-10 років. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіриши її доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3ст. 43 ЦК Українипорядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності дост. 247 ЦПК Україниу заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЯМ №025100, 02 липня 1959 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] народилась 31.03.1964 року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідцтвом про народження серії ІІ-ЯМ №017704 від 27.04.1964 року. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-КГ №452983, 12.01.1985 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого остання змінила прізвище на Бойкатюк. 30 грудня 1987 року шюб між ними було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25.05.1989 року. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-КГ №378164, 16.02.1990 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON]. 19 квітня 2007 року шюб між ними було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.04.2007 року. Як вбачається з висновку за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 16.12.2014 року у журналі ЄО за №17063, за заявою [PERSON] Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 23.12.2014 року, 16.12.2014 року звернулась до Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області [PERSON], з проханням перевірити її батька [PERSON], чи не надходив до міських лікарень, та перевірити по інформаційно-пошуковим системам МВС України. 23.12.2014 року встановлено, що кримінальних дій [PERSON] скоєно не було, до міських лікарень не звертався. Згідно повідомлення Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області на заяву від 25.11.2015 р. [PERSON], в 2005 році після смерті дружини виїхав до РФ м. Мурманськ. Відповідно до ч. 2ст. 43 ЦК Україниу разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем проживання є у 2005 році, то безвісно відсутнім його слід визнати з 01 січня 2005 року Разом з тим, згідно ст. 250 ЦПК Україниу разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved