Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, який має юридичне значення, в якій, з урахуванням заяви про просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], яка народилася [INFO] за національністю є єврейка; внести зміни до актового запису № 987 складеного Виконавчим комітетом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 25.05.1950 року про народження [PERSON] вказавши в графі «національність» матері [PERSON] - «єврейка»; внести зміни до актового запису про одруження №9 від 13.03.1963 року складеного Виконавчим комітетом Копанівської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області вказавши в графі «національність» [PERSON] - «єврейка»; внести зміни до актового запису № 1329 складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 07.10.1956 року про народження [PERSON] вказавши в графі «національність» матері [PERSON] - «єврейка». Свою заяву обґрунтував наступним. [INFO] народився [PERSON] в м. Харкові. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Матір'ю [PERSON] є [PERSON], яка є єврейкою. Єврейкою також є й тітка [PERSON], в актовому записі про народження якої вказано, що батьком є [PERSON], національність «українець», а матір'ю є [PERSON], національність «єврейка». [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є однією і тією ж особою. [INFO] року моя бабушка [PERSON] померла. Як вбачається з документів моя бабушка [PERSON] була єврейкою. Заявник зазначив, що його батько, [PERSON] був українцем, а мати [PERSON] - єврейкою, але у актовому записі про народження національність матері зазначена як українка, тому що батьки його матері, тобто його бабуся та дідусь з політичних мотивів приховували свою національну приналежність до єврейського народу, бо на той час боялися політичних репресій та утисків. Але сім'я з боку матері завжди дотримувалася єврейських традицій єврейського народу, святкували свята за звичаями євреїв, привчили і його до цього. Однак, під час соціалістичного режиму відносно євреїв були певні обмеження в соціальних правах, тому вони старалися не афішувати своє походження. На даний час загальнополітична обстановка в Україні змінилась, відродилась національна мова і культура, тому він бажає відродити своє національне коріння. Але для цього йому необхідно встановити національне коріння та внести відповідні доповнення в актовий запис про її народження. Звернувшись до відповідно органу з проханням внесення змін до актового запису про її народження, а саме: змінити національність матері з «українка» на «єврейка», у вчиненні даних дій йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю підстав. Задоволення заяви має для нього юридичне значення, оскільки встановлення того факту, що він за національністю є єврей необхідно для відродження його національного коріння. Тому він звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2019 року заяву [PERSON], заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факт, що має юридичне значення залишено без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця та її представник [PERSON], який діє на підставі ордеру, не з'явилися, представник надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Законодавством України, не встановлено виключний перелік юридичних, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, а частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. У відповідності до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з чим не повинно зашкоджувати такій особі. Судом встановлено, що заявник народився у місті Харків [INFO], його батьками зазначені: [PERSON], за національністю «українець» та [PERSON], за національністю «українка». В 1927 р. бабця заявника [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. [INFO]. народилась [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] В 1963 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Копанівської сільської ради Оріховського району Запорізької області було внесено відповідний актовий запис №9. Наведена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00018143875 від 01.06.2017 р. 01.01.1949 р. від шлюбу народилася тітка заявника [PERSON], в актовому записі про народження якої вказано, що батьком є [PERSON], національність «українець», а матір'ю є [PERSON], національність «єврейка». Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2018 р. було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є однією і тією ж особою. [INFO] року [PERSON] померла, про що складено відповідний запис №13 виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області. Як вбачається з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 03.11.2018 р. бабця заявника [PERSON] вона ж [PERSON] є єврейкою. [INFO]. мати заявника [PERSON] померла, про що складено відповідний запис №12050 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Заявник зазначив, що його батько [PERSON] був українцем, а мати [PERSON] - єврейкою, але у актовому записі про народження національність матері зазначена як українка, тому що батьки її матері, тобто бабуся та дідусь з політичних мотивів приховували свою національну приналежність до єврейського народу, бо на той час боялися політичних репресій та утисків. Але сім'я з боку матері завжди дотримувалася єврейських традицій єврейського народу, святкували свята за звичаями євреїв, привчили і її до цього. Однак, під час соціалістичного режиму відносно євреїв були певні обмеження в соціальних правах, тому вони старалися не афішувати своє походження. На даний час загальнополітична обстановка в Україні змінилась, відродилась національна мова і культура, тому вона бажає відродити своє національне коріння. Але для цього їй необхідно встановити національне коріння та внести відповідні доповнення в актовий запис про її народження. 14.03.2019 року [PERSON] звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області з заявою про внесення змін до актового запису про його народження. Як вбачається із відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області №845-15.13-04-04 від 20.03.2019 року, [PERSON] запропоновано звернутися до суду. Звернувшись до відповідно органу з проханням внесення змін до актового запису про народження, а саме: змінити національність матері з «українка» на «єврейка», у вчиненні даних дій заявниці було відмовлено, у зв'язку з відсутністю підстав. Саме внесення змін в актові записи цивільного стану регулюється положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. №55/18793(далі - Правила). Згідно пункту 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. З огляду на вищевикладене, без рішення суду, як підстави внесення змін до актів цивільного стану, неможливо внести такі зміни, а тому нормативне обмеження компетенції органів реєстрації актів цивільного стану не дає можливості заявнику реалізувати право на вибір національності, передбачене статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», згідно якої громадяни мають право вільно обирати та відновлювати національність. Частиною 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Враховуючи вище наведе, суд приходить до висновку, що встановлення юридичного факту належності заявника [PERSON] до єврейської національності підтверджується наданими документами та не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву. Крім цього, з урахуванням положень Правил, для належного реалізації винесеного рішення та можливості в подальшому його реалізації також підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов'язання органу реєстрації вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: approved