Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Заявник звернувшись до суду із даною заявою посилається на те, що 19 жовтня 2010 року померла його тітка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 118899 від 21.10.2010 року. На день смерті тітки він проживав без реєстрації разом з нею та своєю дружиною в житловому будинку тітки за адресою с. Джурків вул. Українська, 72, Коломийського району, куди поселився у 2004 році з дозволу власниці будинку, для догляду за нею та господарством. 12 серпня 2008 року вони з [PERSON] уклали та нотаріально зареєстрували договір довічного утримання. З дня смерті тітки він вступив в управління спадковим майном доглядає за будинком, обробляє земельні ділянки та здійснює податкові і страхові платежі. На своє звернення до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини по закону, отримав відмову із посиланням на те, що «у відповідності до п.4.1 п. 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом. Із довідки № 971 від 09 листопада 2017 року вбачається, що він проживав із спадкодавцем на день її смерті без реєстрації. При відсутності спадкоємців першої, другої, третьої черги за законом він міг закликатися до спадкування, як спадкоємець четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України, якщо проживав із спадкоємцем однією сімєю протягом пяти років до часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, йому рекомендовано звернутись до суду із позовом, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Просить суд, у звязку із виниклими обставинами, встановити факт постійного проживання його, не менше як пять років, із спадкодавцем, а саме з 2004 року та на час відкриття спадщини - 19 жовтня 2010 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу вирішити без його участі, заявлені вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує щодо їх задоволення. Проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, 19 жовтня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть: серія 1- НМ №118899. Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом Джурківської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] проживала в [INFO] з 01 січня 1960 року по день смерті 19 жовтня 2010 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Джурківської сільської ради від 09 листопада 2017 року № 970. Померлій [PERSON] належали земельні частки (паї), які знаходяться в с. Джурків Коломийського району, на що вказують копії державних актів серії ЯЕ № 830604 та ЯЕ № 830628. 12 серпня 2008 року, [PERSON] при житті уклала із [PERSON], договір довічного утримання, відповідно до якого передала йому у власність належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] зобовязувася надавати відчужувачці довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги. Надалі цей договір виконувався, так як на день смерті [PERSON], [PERSON] постійно проживав без реєстрації спільно із відчужувачкою у її житловому будинку та здійснював за нею догляд згідно укладеного договору, що вбачається із відмітки у паспорті [PERSON] серії СС 378633 та довідки виконавчого комітету Джурківської сільської ради від 09 листопада 2017 року № 971. Факт постійного проживання заявника разом з із спадкодавцем [PERSON] з 2004 року і до її смерті, також знайшов своє підтвердження у показаннях свідків [PERSON] та [PERSON], односельчан та сусідів заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України,\~суд вправі розглядати справу про встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, беручи до уваги досліджені докази суд вважає можливим встановити факт про який просить заявник. На підставі наведеного та ст.ст.\~ 16, 254, 256, 392\~ ЦК України,\~

Outcome: approved