Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить: зобов`язати Перемишлянський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , а саме виправити національність батька [PERSON] з українця на поляк. Заяву мотивує тим, що вона, [PERSON] народилась в с. Коросно Перемишлянського району Львівської області і є донькою [PERSON] та [PERSON] . В березні 2019 року вона звернулась з заявою до заінтересованої особи з приводу внесення змін до актового запису про її народження, а саме змінити національність її батька з українця на поляка, але їй у цьому було відмовлено. Факт національності її батька «поляк» підтверджується формою - 1, де зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Коросно Перемишлянського району Львівської області, за національністю - поляк. Окрім цього, національність батька - поляк підтверджується відомостями у військовому білеті серії [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, де засвідчено, що [PERSON] (національність-поляк) одружився з [PERSON] , 05 лютого 1950 року. З метричних книг польського костелу м.Перемишляни та архівної довідки від 09.02.2016 року вбачається, що [PERSON] хрещений 21 листопада 1926 року, римо-католицького віросповідання, с.Коросно. Враховуючи вищенаведене вбачається, що в актовому записі про її народження допущено помилку при зазначені національності її батька українець замість вірно поляк. В судове засідання заявник не з`явилася, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Перемишлянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській областів судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі, заперечень по даній справі немає. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.02.2019 р., батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із архівної довідки Центрального державного історичного архіву України №Б-22 від 09.02.2016 року, у документах архіву, фонд 618 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у метричній книзі римо-католицької парафії м. Перемишляни (до якої належало с. Коросно) повіт Перемишляни Тернопільського воєводства з записами про народження за 1921-1930 рр., виявлено запис про народження, а саме: [PERSON] ([PERSON]) - народжений [INFO] та хрещений 21 листопада 1926 року, римо-католицького віросповідання, с. Коросно, буд № 79.Батько: [PERSON] ( [PERSON] ), син [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ([PERSON]). Мати: [PERSON] ([PERSON]), дочка [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00022057512 від 07.02.2019 р., до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, а саме: відомості про чоловіка - [PERSON] , національність - поляк, відомості про дружину - Кравець (Куніцька). Відповідно до воєнного білету серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , національність останнього зазначена - поляк . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб - 01.08.1981 р., про що зроблено відповідний актовий запис за №10. Згідно свідоцтва про народження серії[NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З форми - 1, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с.Коросно Перемишлянського району Львівської області, за національністю - поляк. На підставі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. У відповідності дост. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Статтею 1 Рамкової конвенції [PERSON] Європи про захист національних меншин від 01 лютого 1995 року, ратифікованоїЗаконом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції [PERSON] Європи про захист національних меншин» від 09 грудня 1997 року № 703/97-ВР встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Згідно зі статтею 3 Конвенції, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Нормам ист. 11 цього ж Закону визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У відповідності з вимогами ст.ст.269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом. Статтею 300 Цивільного кодексу України закріплено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Починаючи з 1992 року на підставі постанови Верховною [PERSON] України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» від 26 червня 1992 року № 2503-XII діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи - громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану» від 12 вересня 2002 року № 1367, яка в наступному втратила силу в зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2010 року № 1025 в новій редакції, була виключена графа про національність фізичної особи. Тобто, на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі який посвідчує таку особу. Частина 1 ст. 315 Цивільного-процесуального кодексу України встановлює перелік фактів, що підлягають розгляду судом, при цьому ч. 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо). Зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Встановлення факту приналежності до польської національності необхідне заявнику для того, щоб підтвердити статус польського коріння, відновити та зберегти етнічне походження свого роду. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право належності особи до певної національності не може бути обмежене відсутністю державного регулювання у цій сфері та відсутністю можливості її зазначення національності у документах. Під час розгляду справи факти належності її батька до польської національності були доведені, тому з метою належного захисту особистих прав [PERSON] , суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved