Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Заявниця 10 квітня 2017 року звернулася до суду з вказаною заявою в якій вказала, що вона народилася 23 серпня 1967 року у місті Дніпропетровську, дівоче прізвище «Клименкова». Батько заявниці [PERSON] за національністю «росіянин», мати [PERSON] «німкеня». При реєстрації шлюбу заявниці 29.01.1988 року в актовому записі було зазначено її національність як «росіянка», замість «німка», так само як і 07.05.1991 року в актовому записі про розлучення, які не було змінено (виправлено) у звязку з постійним переслідуванням представників німецької нації за радянських часів. Маючи мати німку заявниця також могла мати запис про німецьку національність у документах. Проте, в звязку з гонитвами на представників німецької нації, в тому числі членів родини заявниці, батьки з відчуття страху та з метою уникнення негативних наслідків, наполягли, щоб у першому паспорті заявниці залишилась національність «росіянка». Однак, з дня народження заявниці, її батьки вважали німкою. Заявниця продовжує дотримуватися культурних, етнічних особливостей німецької нації та прагне зберігти етнічне походження свого роду, відповідно до положень Закону України «Про національні меншини». Просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженка міста Дніпропетровська, Україна, має німецьке походження та за національністю «німка». Представник заявниці у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. В обґрунтування вимог, посилався на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Від представника заінтересованої особи - Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судами встановлено, що [PERSON] (до шлюбу «Клименкова») народилася 23 серпня 1967 року в місті Дніпропетровськ, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно зазначеного свідоцтва батьками останньої зазначені [PERSON] «росіянин» та [PERSON] «німка» (а.с.7-9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження» мати заявниці [PERSON] (до шлюбу «Колтайс») [PERSON], [INFO] та її батько (дід заявниці) Колтайс Христіян Іванович за національністю «німець» (а.с.13-16). Заявниця вважає себе німкою, планує скористатися можливістю взяти участь у програмі, передбаченій федеральним законом Німеччини про вигнаних (BVFG), що значно збільшує шанси виїхати на постійне місце проживання до Німеччини на батьківщину своїх предків. Статтею 1 ЦПК України, визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення вказаного факту не суперечить чинному законодавству і не порушує прав або охоронюваних законом інтересів будь-яких осіб. Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення юридичного факту, що [PERSON], [INFO], уродженка міста Дніпропетровська, Україна, має німецьке походження та за національністю «німка».

Outcome: approved