Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов»язання вчинити певні дії. Ухвалою суду від 09.11.2015 року судом відкрито провадження у даній справі в частині вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Щодо вимог заяви про зобов»язання Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві вчинити певні дії, - у відкритті провадження відмовлено. Вимоги заяви заявник обґрунтовує тим, що вона [INFO] в с. Славковичі Народицького району Житомирської області. Її батько [PERSON] був чехом за національністю і проживав на території України. Всі родичі по лінії батька були чехами, у с. Голубієвичі Народицького району Житомирської області, де він народився значну частину населення становили чехи. Крім того, її матір, колишня дружина батька - [PERSON], що народилася у сусідньому селі Славковиці, хоч за національністю і є українка, проте з дитинства володіє чеською мовою. Вона виховувалася відповідно до чеських традицій та звичаїв, святкує чеські свята та вважає себе чешкою. Крім того, свою доньку вона також виховала згідно традицій чеської культури і вона вивчає чеську мову. А тому відновлення своєї корінної чеської національності відіграло роль у становленні її світогляду та мало і має для неї дуже велике значення, тому вона була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, просила суд про встановлення юридичного факту неправильності актового запису про її народження в частині запису національності її батька, в якому зазначено «українець» замість правильного «чех» та юридичний факт, що її національність є чешка. Заявниця в судовому засіданні надала суду заяву про уточнення вимог заяви, в якій просила суд встановити юридичний факт належності її до національності чешка, внести зміни до актового запису про її народження, вказавши в графі «національність» її батька «чех» та внести зміни в актовий запис про її шлюб, вказавши в графі «національність» нареченої «чешка». Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явився, на адресу суду направив лист в якому при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши думку заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [INFO] в с. Славковичі Народицького району Житомирської області. Як зазначила в судовому засіданні заявник її батько [PERSON] був чехом за національністю і проживав на території України. Всі родичі по лінії батька були чехами, у с. Голубієвичі Народицького району Житомирської області, де він народився значну частину населення становили чехи. В актових записах про народження старшого брата заявника [PERSON] №14 від 07.10.1948 року, складеного виконавчим комітетом Гуто-Мар»ятинської сільської ради Народицького району Житомирської області та молодшої сестри (по батьку) [PERSON] №20 від 30.08.1957 року, складеного виконавчим комітетом Боберської сільської ради Поліського району Київської області, зазначено національність батька заявника [PERSON] - чех. Крім того, як зазначила в судовому засіданні заявник, її матір, колишня дружина батька - [PERSON], що народилася у сусідньому селі Славковиці, хоч за національністю і є українка, проте з дитинства володіє чеською мовою. Заявник в судовому засіданні зазначила, що вона виховувалася відповідно до чеських традицій та звичаїв, святкує чеські свята та вважає себе чешкою. Крім того, свою доньку вона також виховала згідно традицій чеської культури і вона вивчає чеську мову. А тому відновлення своєї корінної чеської національності відіграло роль у становленні її світогляду та мало і має для неї дуже велике значення, тому вона була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, оскільки висновком Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві їй було відмовлено в задоволенні заяви про внесення виправлень в актових записах про її народження та шлюб. Встановлення вказаного факту дасть можливість відновити заявнику національність, встановити національну приналежність та підтвердити чеське походження. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог. За таких обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено юридичний факт належності заявника до національності «чешка». Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved