Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що на протязі двох останніх років проживала в с.Ятвяги Мостиського району однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], уродженцем та жителем с.Ятвяги Мостиського району. Стверджує, що за час спільного проживання з [PERSON] завагітніла, однак не дочекавшись народження дитини такий помер [INFO]. Вказує, що [INFO] народилась їхня спільна дитина - дочка [PERSON]. Запис про батька дитини був зроблений відповідно до вимог ст.135 СК України. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], уродженця та жителя с.Ятвяги Мостиського району Львівської області, котрий помер [INFO] щодо дитини - [PERSON], [INFO], уродженки с.Хлиплі Мостиського району, а також зобов'язати Мостиський районний відділ ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вказавши [PERSON], [INFO], котрий помер [INFO] її батьком. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить суд справу розглядати у її відсутності. Заінтересована особа - представник Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Проаналізувавши матеріали вищевказаної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] був батьком [PERSON], котра народилася [INFO] в с.Хлиплі Мостиського району Львівської області. Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER], виданий Хлиплівською сільською радою Мостиського району, згідно якого такий помер [INFO] у с.Ятвяги Мостиського району; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], відповідно до якого вбачається, що остання народилася через два місяці місяців після смерті [PERSON], тобто не виключає походження дитини від вказаної особи, а також довідкою за №959 від 18.12.2017 року, виданою Хлиплівською сільською радою Мостиського району, з якої вбачається, що заявниця [PERSON], [INFO] дійсно проживала і вела спільне господарство з [PERSON], [INFO] в [ADDRESS] з 2015 року і до дня смерті останнього, котра наступила [INFO]. Встановлення факту батьківства має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів малолітньої [PERSON], 2017р.н. отримання соціальних пільг. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо його дочки [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved