overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою вказуючи, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], яка на його ім'я залишила заповіт на грошові вклади у банківській установі, по його заяві йому 22.09.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади. Крім того, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Зеленівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та квартири у м.Львові, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно було відмовлено в зв'язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем чи проживання однією сім'єю. З осені 2010 року його тітка [PERSON] проживала разом із ним в належному йому будинку [ADDRESS], вони вели одне господарство, він її доглядав, оскільки вона була у поважному віці, тобто вони фактично проживали однією сім'єю весь вказаний період часу до моменту її смерті, проте вона була зареєстрована у м.Львові, тому нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні заявник та його адвокат заяву підтримали повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на думку суду. Вислухавши заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник дійсно з осені 2010 року і на час смерті [INFO] року в с.Криштопівка Волочиського району [PERSON] проживав разом із нею в будинку [ADDRESS], що також підтверджується, довідкою та актом старости с.Криштопівка (а.с.8,9). Спадкодавець [PERSON] згідно заповіту від 28.03.2013 року, який не змінювався і не скасовувся, заповіла грошові вклади заявнику [PERSON], який своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи, однак нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, посилаючись на відсутність доказів родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності, факт постійного проживання заявника із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років на час відкриття спадшини необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що він є сином померлого 02.05.1993 року [PERSON], матір'ю якого була [PERSON], яка померла 16.05.2001 року, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті баби, оскільки відсутній актовий запис про народження його батька, тому нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті баби через неможливість прослідкувати родинні відносини між його батьком та матір'ю батька. Встановлення факту необхідне для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про вирішення заяви на розсуд суду, просить слухати справу у його відсутності. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що матір'ю батька заявника [PERSON] була [PERSON], що також підтверджується витягами з погосподарських книг. Згідно копій свідоцтв про смерть, 02.05.1993 року в с.Клинини помер [PERSON], [INFO], а 18.05.2001 року в с.Клинини померла [PERSON], а в свідоцтві про народження заявника його батьком записано [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутній актовий запис про народження [PERSON] за період з 22.04.1932 року по 22.04.1938 року. Нотаріусом заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки неможливо прослідкувати родинні відносини між нею та батьком заявника [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту. Згідно відповіді нотаріуса, спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася, а згідно копії спадкової справи після померлої [PERSON], заявник подав заяву про прийняття спадщини. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин необхідно встановити, а заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказав, що у серпні 2011 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області виявлено безхазяйне нерухоме майно а саме: нежитлова будівля насосної по вул. Щорса, 18а, в с. Мар'янівка Криворізького району Дніпропетровської області. 18 серпня 2011 року Лозуватською сільською радою подано оголошення у друкованих засобах масової інформації (районна газета «Сільське Криворіжжя»). Пошук власника майна не дав результатів, у зв'язку з цим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказує на те, що 04 лютого 2008 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 91 від 28 березня 2006 року йому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,85 га, серії ЧН № 891653, в якому не вірно зазначено його по батькові Анатолійович, замість Антонович, що перешкоджає укладенню ним договору оренди земельної ділянки, тому просить встановити, що зазначений вище державний акт, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявився, але письмово у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Ольшанської сільської ради у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 04 лютого 2008 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 91 від 28 березня 2006 року на імя [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,85 га, серії ЧН № 891653 (а.с. 5, 11, 12). Із копі свідоцтва про народження заявника видно, що він народився 23 квітня 1939 року (а.с. 6), Із копії паспорта та копії свідоцтва про народження вбачається, що по батькові заявника в них зазначено як «Антонович» (а.с. 3, 6). Із копії державного акта вбачається, що заявник, на день його видачі, проживав [INFO]. Довідкою виконавчого комітету Ольшанської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 291 від 21 грудня 2015 року підтверджується, що колишня адреса: вул. Чапаєва, 3, за якою проживає [PERSON], перейменована на вул. Засула, 1 на підставі рішення тридцять п»ятої сесії Ольшанської сільської ради п»ятого скликання від 26 лютого 2010 року «Про внесення змін до рішення 5 сесії сільської ради від 18 вересня 2002 року» «Про перейменування вулиць та впорядкування адресного господарства на території Ольшанської сільської ради» (а.с. 13). Паспортними даними пітверджується реєстрація [PERSON] по вул. Засули, 1 в с. Ольшана з 04.05.2011 року (а.с. 4). Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що удержавному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на імя [PERSON], було помилково записано його по батькові Анатолійович, а не Антонович, а тому заявнику необхідно встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,85 га, серії ЧН № 891653, виданого на імя [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і встановити його іншим шляхом не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказує на те, що має право на пенсію за віком, але не може реалізувати на неї своє право, оскільки в трудовій книжці, що підтверджує його трудовий стаж, є незавірені належним чином виправлення, а саме його імя зазначено «Валерій», яке в подальшому було затерте і поверх нього написане вірне ім»я «Валентин», тому просить встановити, що трудова книжка, видана на імя [PERSON], де в подальшому імя «Валерій» було затерте та поверх нього написане імя «Валентин» належить [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявився, але письмово у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Ічнянського районного управління Пенсійного фонду України у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 11 серпня 1975 року на заявника була заведена трудова книжка (а.с. 6), в якій імя останнього зазначено як «Валерій», яке було затерте і поверх нього написане «Валентин». Із копій паспорту, військового квитка та диплому вбачається, що прізвище імя та по батькові заявника в них зазначено як «Коваленко Валентин Васильович» (а.с. 4-5, 7, 8, 9). Довідкою УПФУ в Ічнянському районі Чернігівської області № 83 від 17.01.2017 року підтверджується факт звернення [PERSON] до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком по Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10). Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що утрудовій книжці, виданій на імя заявника, було помилково спочатку записано його імя Валерій, а не Валентин, а тому заявнику необхідно встановити факт належності йому трудової книжки. Встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання пенсії за віком, який встановити іншим шляхом не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказує на те, що має право на пенсію як інвалід ІІ групи, але не може реалізувати на неї своє право, оскільки в трудовій книжці, що підтверджує його трудовий стаж, маються невідповідності, а саме його прізвище зазначено російською мовою як «[PERSON]» а не «[PERSON]», крім того, при заведенні трудової книжки не було поставлено дату її заповнення та не скріплено печаткою підприємства, тому просить встановити, що трудова книжка, видана на ім'я «[PERSON]» належить [PERSON]. Заявник у судове засідання не з'явився, але письмово у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Борзнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, на заявника була заведена трудова книжка (дата її заповнення відсутня), в якій прізвище ім'я та по батькові останнього зазначено російською мовою «[PERSON], дата рождения - [INFO] (а.с. 5). Із копії паспорту та свідоцтва про народження заявника вбачається, що його прізвище, ім'я та по батькові в них зазначено як «[PERSON]», дата народження якого [INFO] (а.с. 3-4, 8). Копією архівної довідки комунальної архівної установи «Районний трудовий архів» Прилуцької районної ради Чернігівської області № 01-13/193 від 05.09.2017 року підтверджується, що [PERSON] відповідно до наказу № 9-к від 24 січня 1983 року був прийнятий на роботу у Прилуцьке об»єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Райсільгоспхімія», з якої був звільнений 01 жовтня 1984 року (а.с. 6, 7). Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд вважає, що утрудовій книжці, виданій на ім'я заявника, невірно зазначено його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]», а тому заявнику необхідно встановити факт належності йому трудової книжки. Встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання пенсії як інваліду 2 групи, який встановити іншим шляхом не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою в якій посилається на те, що він постійно проживав, починаючи з 1986 року у будинку своєї матері по вул. Лісова, 49, в с. Довгалівське Рокитнянського району Київської області. На разі, не є зареєстрованим за вказаною адресою, оскільки не має паспорта громадянина України. Просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Третя особа, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання свого представника не направила та подала заяву, якою просила розглянути заяву за відсутності свого представника та при вирішенні заяви по суті поклалася на розсуд суду. За таких обставин суд, заслухавши думку сторони заявника та у відповідності до ст.169 ЦПК України ухвалив провести розгляд заяви у відсутності представника зацікавленої особи. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та суду пояснив, що він з дня народження постійно проживав зі своїми батьками по вул. Лісова, 49, в с.Довгалівське Рокитнянського району Київської області і проживає за цією адресою до цього часу. Проте він не зареєстрований там, оскільки не має паспорта громадянина України, якого не отримав у свій час з обєктивних причин. Просив заяву задовольнити. Представник заявника висловила таку ж позицію та просила заяву задовольнити. Заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник в період до 24.08.1991 року постійно проживав на території Української РСР, а саме в с.Довгалівське Рокитнянського району Київської області по вул.Лісова, 49. Викладене підтверджується поясненням заявника, його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами справи, якими є: ●Паспорт громадянина [PERSON] Радянських Соціалістичних Республік на імя заявника; ●Свідоцтво про народження заявника; ●Довідка Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 28.11.2016 року № 1473; ●Акт обстеження місця проживання гр. [PERSON] від 28.11.2016 року; ●Трудова книжка на імя заявника; ●Витяг з погосподарської книги Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання громадянства України та паспорта громадянина України. Іншого способу встановлення даного факту законодавством на даний час не передбачено, а тому він може бути встановлений судом і що охвачується вимогами ст. 256 ЦПК України та положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення Заява таким чином підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER], яка була заведена 05.02.1978 року, посилаючись, що в його трудовій книжці на першій сторінці помилково вказана дата його [INFO], а на сторінці сорок першій цієї трудової книжки - [INFO], хоча на справді заявник народився 15.07.1954 року, що підтверджується паспортними даними. Автобаза №15 та ІПП «Термідор», співробітники яких вносили записи в трудову книжку на відповідні сторінки ліквідовані, у зв'язку з чим не можливо зробити відповідні виправлення. Встановлення даного факту необхідне для отримання пенсії. Заявник у судовому засіданні підтримав зазначені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві; повідомив, що встановлення факту належності трудової книжки має для нього юридичне значення, оскільки від цього залежить вирішення питання про призначення останньому пенсії. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у відсутності їх представника, просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його опікуном. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [PERSON], яка є його бабусею, страждає на психічну хворобу, внаслідок чого не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати і потребує постійного догляду. Разом з тим, заявник просить суд призначити по справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] Заявник у судове засідання надав письмову заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не зявилась, але також надала письмову заяву, в якій не заперечила проти задоволення даної заяви та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд уважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №205, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі судинного слабоумства з психотичними переважно галюцинаторними розладами та в силу цього захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.42-46). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно Подання опікунської ради виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з питань захисту прав недієздатних або обмежено дієздатних громадян від 21.10.2015 року, опікунська рада вважає за можливе призначити заявника опікуном його бабусі [PERSON] (а.с.56). Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви вказав, що [PERSON] є його рідним батьком, який перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір'ю [PERSON]. 17.06.1982 року шлюб між його батьками було розірвано. Постійним місцем проживання його батька був будинок [ADDRESS]. Однак, у 1985 році [PERSON] зібравши всі свої речі пішов з дому та з того часу від нього не надходило ніяких відомостей, у зв'язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду, що необхідно йому для здійснення своїх майнових прав та вирішення питання щодо виїзду на постійне місце проживання за кордон. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про те, що заперечень проти задоволення заяви не має та просить розглянути справу без його участі в судовому засіданні. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є колишньою дружиною [PERSON], шлюб між ними був розірваний в 1982 році і з того часу вона його не бачила і ніяких відомостей про нього не має. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що є цивільним чоловіком свідка [PERSON], [PERSON] ніколи не бачив і не чув. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги за наступних підстав. Так, відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці постійного її проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці постійного його проживання протягом одного року підтверджується показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Задоволення даної заяви має для заявника юридичне значення, так як дає можливість йому для здійснення своїх майнових прав та вирішення питання щодо виїзду на постійне місце проживання за кордон. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, оскільки з 1985 року про [PERSON] ніяких відомостей не надходило, початком його безвісної відсутності слід вважати 01.01.1986 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved