Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого дідуся [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.11.2016 року помер її дідусь. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Харцизьк Донецької області. Заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Але свідоцтво їй не видали оскільки на даний час місто Харцизьк Донецької області є тимчасово окупованою територією, а вказане лікарське свідоцтво про смерть є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого дідуся [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти задоволення заяви не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.17) Відповідно до копії довідки від 30.10.2014 року № 1426/1901 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON] раніше постійно проживала в [INFO], та перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області. (а.с.18). Відповідно до копій свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу, [PERSON] є дідусем [PERSON]. (а.с.10,11,15,16) Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.5) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 437 від 10.11.2016 року [PERSON] помер 10.11.2016 року в м. Харцизьк Донецької області, територія якого є тимчасового окупованою, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, ішемічна хвороба серця. (а.с.4). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того, заява підтверджується копією свідоцтва про поховання померлого [PERSON]. (а.с.7-8) З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її дідуся, виданого державним органом України.

Outcome: approved