Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свою заяву тим, що він є сином [PERSON], який помер 16 травня 2016 року в [PERSON] Народній Республіці за таких обставин: хронічна серцева недостатність ІІІ дифузний кардіосклероз. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Просить встановити факт смерті [PERSON], місце смерті [PERSON] Народна Республіка, яка настала 16 травня 2016 року. Допустити негайне рішення до виконання. Звернути судове рішення до виконання. Заявник в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Заяву підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області в судове засідання не зявився, про час, дату, та місце слухання справи належним чином повідомлявся, подав заяву з проханням слухати справу без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер 16 травня 2016 року в [PERSON] Народній Республіці за таких обставин: хронічна серцева недостатність ІІІ дифузний кардіосклероз. Заявник не може отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно Закону України від 15.04.2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядаються у судовому порядку в окремому провадженні, коли чинним законодавством України не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 постанови №5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів що видають державні орган України, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved