Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що з 1984 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , при цьому з 2002 року проживали в домоволодінні по [ADDRESS] , яке належить на праві власності останньому. У травні 2018 року [PERSON] поїхав на заробітки до м. Києва та після спливу двох місяців припинив будь-яке спілкування із заявником, внаслідок чого з того часу відсутні будь-які відомості про місце перебування [PERSON] . При зверненні заявника до Баштанського ВП з приводу розшуку [PERSON] їй було повідомлено, що в рамках розслідування кримінального провадження було встановлено місце знаходження [PERSON] , який не бажає надавати заявнику відомості про місце свого перебування. Вказане повідомлення заявник вважає неправдивим, у зв`язку з чим просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім, що необхідне їй для отримання житлової субсидії, оскільки вона проживає в належному [PERSON] домоволодінні та бажає стати опікуном належного йому майна. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Від представника Управлення соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації (заінтересованої особи) надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні в справі матеріали (світлокопію повідомлення Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 12.08.2019 року № Б-5/55-2019; світлокопію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.06.2003 року; світлокопію будинкової книги) та оглянувши матеріали кримінального провадження №12018150140000677, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог та необхідність відмови в задоволенні заяви. Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживає в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , яке на праві власності зареєстровано за [PERSON] 07.11.2018 року заявник звернулася до Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області із заявою про вжиття заходів до розшуку [PERSON] , місце знаходження якого невідоме, за результатами якої 08.11.2018 року було внесено відомості до ЄРДР за №12018150140000677 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. В ході розслідування вказаного кримінального провадження було оголошено [PERSON] в державний розшук, внаслідок чого 05.01.2019 року було встановлено місце перебування [PERSON] в м. Києві, від нього відібрані пояснення, зроблені фотознімки розшуканого з вказівкою дати та з його підписом, але він заборонив повідомляти своє місце перебування заявнику. Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що місце перебування [PERSON] є встановленим, оскільки наявні відомості, що останній знаходиться в м. Києві, що, у свою чергу, вказує на відсутність передбачених законом підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Вказане, є підставою для відмови в задоволенні заяви. На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed