Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Заявники в липні 2019 року звернулись до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 17.07.2009 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину -доньку [PERSON] , [INFO] . Між заявниками сімейне життя не склалось, стосунки погіршились, відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди, про те, що малолітя дитина проживатиме разом з матір`ю, та з одночасною участю обох батьків у забезпеченні умов проживання дитини за домовленістю сторін та рівними правами обох батьків на її особисте виховання з метою недопущення психологічної травми або погіршення умов проживання та морального стану дитини, про що було складено відповідний договір. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Ухвалою суду від 12.07.2019 заява була залишена без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою суду від 25.07.2019 заява повторно була залишена без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали. Заявниками на виконання вищевказаних ухвал суду у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою суду від 30.07.2019 відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами окремого провадження та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні заявники підтримали вимоги заяви просили про її задоволення з посиланням на те, що з січня 2017 не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, зберігати шлюб не мають наміру, строк на примирення просили не надавати. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 17.07.2009 про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м.Києві зроблений відповідний актовий запис за №813, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9). Згідно з копією договору, укладеного між батьками про участь у виховані та утриманні дитини від 11.07.2019 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Решетник І.С., та зареєстрованого в реєстрі № 1009, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання спільної дитини (а.с. 20, 21). Відповідно до копії договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частину квартири, укладеного між сторонами від 14.01.2020, [PERSON] з метою припинення обов`язку по сплаті аліментів на користь дитини - малолітньої [PERSON] , передав у її власність належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинились з січня 2017 року, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе та суперечить, як інтересам заявників так і дитини, суд доходить висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved