Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] народився [INFO] в м. Луганськ, Луганської області, Україна, в графі мати зазначити - [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Іващенко, Луганської області, громадянка України, в графі батько зазначити - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ровеньки, смт. Нагольно-Тарасівка, Луганської області, громадянин України, мотивуючи заявлені вимоги тим, що у заявника на тимчасово окупованій території України [INFO] народився хлопчик, - [PERSON] , про що отримано медичне свідоцтво про народження, однак заявником свідоцтво про народження дитини отримати не виявилось можливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, та з цих причин Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про народження, що є підставою звернення з даною заявою до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Як убачається з матеріалів справи, 05 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданим Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 05 вересня 2017 року, актовий запис № 1093. 18.09.2020 року медичним закладом «Луганською республіканською клінічною лікарнею» видано медичне свідоцтвом про народження №700, з якого убачається, що у [PERSON] [INFO] народився хлопчик, вагою 3 кг 600 грам. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. За змістом ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 5316-УІ від 02 жовтня 2012 року, про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Відповідно до п. 1, 2 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 я), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Згідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі вищевикладених документів, відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено заявнику у державній реєстрації народження дитини. Згідно з вимогами п. 26 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, у разі державної реєстрації народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту народження, надісланого судом, свідоцтво про народження оформлюється та видається особі, яка була заявником у суді, або іншому законному представнику дитини під час звернення цієї особи до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Про особливості проведення такої державної реєстрації народження проставляється відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про народження. (Главу I розділу III доповнено новим пунктом 26 згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3447/5 від 02.12.2016) Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника є перешкоди в отриманні реєстрації народження дитини, оскільки свідоцтво про народження, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження - підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved