Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт її проживання разом з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю понад пять років до часу відкриття спадщин. На обґрунтування заяви посилалась на той факт, що в липні 2014 року помер [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою м. Одеса, вул.Маріїнська (Крупської), 1, кв. 12. За відсутністю інших спадкоємців за законом, [PERSON] подала заяву на прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], оскільки вона більш ніж як пять років до часу відкриття спадщини проживала з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено з огляду на відсутність належних доказів сумісного проживання. Таким чином, [PERSON] змушена звернутись до суду із вказаною заявою. В судове засідання зявився представник заявниці, вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити. Заінтересована особа надала суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних причин. Згідно із свідоцтвом про смерть від 22 липня 2014 року [PERSON] помер у віці 73 років, про що складено відповідний актовий запис за № 7466. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Маріїнська (Крупської), 1, кв. 12. Зазначена квартира належала [PERSON] та його померлій дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло від 26 квітня 1993 року. Як вбачається з копії спадкової справи, відкритої внаслідок смерті [PERSON], 22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Як показав свідок [PERSON], заявник [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] та [PERSON], називала їх по іменам та вечеряли як одна сімя, про що їй було відомо, оскільки вона неодноразово була у померлих в гостях. Зазначені обставини також підтверджуються актом від 26.02 2015 року мешканців будинку по вул. Маріїнська (Крупської), 1 [PERSON] та [PERSON] Згідно із зазначеним актом, копія якого наявна в матеріалах справи, а оригінал був оглянутий під час судового засідання, [PERSON] приблизно з 2008 року проживала однією сімєю разом з [PERSON] та [PERSON], постійно доглядала їх, купувала продукти харчування, ліки, а після їхньої смерті займалася організацією поховання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази, а також враховуючи показання свідка свідчать про той факт, що заявник дійсно проживала разом із померлими [PERSON] та [PERSON] однією сімєю, починаючи з 2008 року. З цим юридичним фактом повязане виникнення певного цивільного права, зокрема, за правилом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у своїй сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання однією сімєю підлягає задоволенню. Під час ухвалення рішення судом також було враховано, що згідно з представленими копіями спадкових справ єдині можливі спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] у відведений законом час заяв про прийняття спадщини не прийняли, а, отже, у відповідності до положення ст.1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли її. За правилом п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Як розяснено у п.4 зазначеної постанови, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Підсумовуючи встановлені обставини суд має під час постановлення рішення у цій справі врахувати невиявлення інших спадкоємців до майна померлих спадкодавців, а також наявність спору про право з будь-якими особами, що зумовлює розгляд заяви та її задоволення в обраному виді судового провадження. Таким чином, враховуючи, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved