Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Олевського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановити факт, що дід заявниці - [PERSON] народився [INFO] в с. Радоробель (нині с. Хмелівка), Олевського району, Житомирської області та помер [INFO] в м. Олевськ, Житомирської області у віці 85 років. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що вона народилася [INFO] в с. Хмелівка, Олевського району, Житомирської області. Мама заявниці - [PERSON] та батько - [PERSON] на момент її народження в громадянстві України не перебували. У зв`язку з тим, що [PERSON] народилася після 24.08.1991 року , а батьки заявниці на момент її народження в громадянстві України не перебували, то вона на протязі майже 5 років не може оформити набуття громадянства України та отримати паспорт громадянина України, хоча народилася та проживає на території України. У зв`язку з наведеним [PERSON] необхідно надати документи, що підтверджують факт народження чи проживання діда чи баби на території, що стала територією України, відповідно до законодавства та документи, що засвідчують її родинні стосунки з ними. Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявниці для отримання паспорту громадянина України, який би стверджував особистість заявниці та її громадянство та надав би їй можливість реалізувати встановлені законодавством України права, як громадянина України і підтримувати правовий взаємозв`язок із державою. 30.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено судді Винару Л.В. Відповідно до ухвали суду від 01.04.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та викликано в судове засідання учасників процесу. Заявниця в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи Олевського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За правилами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Звертаючись до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця просить суд встановити факт, що дід заявниці - [PERSON] народився [INFO] в с. Радоробель (нині с. Хмелівка), Олевського району, Житомирської області та помер [INFO] в м. Олевськ, Житомирської області у віці 85 років. При цьому, у мотивувальній частині позовної заяви заявниця зазначає, що 07.11.2019 року Олевським районним судом Житомирської області у справі № 287/1173/19 вже розглядалася її аналогічна заява про встановлення факту, що має юридичне значення. До заяви додано копію рішення Олевського районного суду Житомирської області від 07.11.2019 року по справі № 287/1173/19 відповідно до якого заяву [PERSON] , заінтересована особа: Олевський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Олевськ, Житомирської області у віці 85 років, народився [INFO] в с. Радоробель (нині с. Хмелівка), Олевського району, Житомирської області, на території, яка є територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» (а.с. 15-19). Відповідно до ч.1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 07.11.2019 року по справі № 287/1173/19 набрало законної сили 10.12.2019 року та в апеляційному порядку не оскаржувалося. Згідно з ч.4 ст. 83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду від 10.02.2020 року по справі № 335/4102/19. Звертаючись із вказаною заявою, [PERSON] в заяві викладає такі ж обставини, що викладені в заяві у справі № 287/1173/19, згадує вищенаведене рішення суду № 287/1173/19 та висловлює свою незгоду з цим рішенням суду. Проте, заявниця не наводить інших підстав або нових обставин для пред`явлення цієї заяви. Тобто, фактично заявниця [PERSON] повторно звернулася до місцевого суду з тією самою заявою та з тих самих підстав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, на підтвердження своїх вимог заявниця додає до заяви довідку Олевської міської ради Житомирської області від 15.03.2021 року № 1106 відповідно до якої [PERSON] , помер [INFO] в м. Олевськ, Житомирської області у віці 85 років, народився [INFO] в с. Радоробель (нині с. Хмелівка), Олевського району, Житомирської області (а.с. 12). Проте, Олевським районним судом Житомирської області розглядалася заява [PERSON] , заінтересована особа: Олевський районний сектор Управління міграційної служби України в Житомирській області про виправлення арифметичної помилки та описки у судовому рішенні. Заявниця зазначала, що у резолютивній частині рішення Олевського районного суду Житомирської області від 07.11.2019 року по справі № 287/1173/19 про встановлення факту, що має юридичне значення, допущена помилка щодо дати народження [PERSON] , оскільки у рішенні зазначено, що він народився [INFO] , що виходячи із арифметичних розрахунків не узгоджується з датою його смерті [INFO] у віці 85 років, а також у рішенні зазначено, що [PERSON] помер в смт. Олевськ, хоча фактично смт. Олевськ у 2003 році було перейменовано у місто Олевськ. Проте, у задоволенні вказаної заяви було відмовлено у зв`язку з тим, що заявницею не додано до заяви належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених вимог. При розгляді вказаної заяви про виправлення арифметичної помилки та описки у судовому рішенні суд досліджував матеріали справи, зокрема: довідку Олевської міської ради Житомирської області від 10.07.2019 року № 2711 з якої вбачається, що дата народження [PERSON] [INFO] , як і зазначено у рішенні суду від 07.11.2019 року по справі № 287/1173/19. Проте, наразі до матеріалів заяви про встановлення факту, що має юридичне значення [PERSON] додає довідку Олевської міської ради Житомирської області від 15.03.2021 року № 1106, зі змісту якої вбачається, що дата народження [PERSON] [INFO] . Тобто, в матеріалах справ міститься дві різні довідки Олевської міської ради Житомирської області, зміст яких суперечить одна одній. Слід зазначити, що обидві довідки підписані старостою В.Й. Кайдановичем , що ставить під сумнів їх достовірність та зазначена довідка не може бути визнана належним та допустимим доказом у даній справі. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, викладені заявницею, не знайшли своє підтвердження, оскільки не ґрунтуються на положеннях законодавства, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed