Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся в суд з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON] Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON], [INFO], мешканка м. Луцька, поступила на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 09 травня 2017 року о 10 год. 45 хв., доставлена опікуном [PERSON], в звязку з погіршенням психічного стану, що проявляється в неадекватній поведінці, поганим сном, легкою збудливістю, капризністю, періодичною агресивністю, самовільно включає газ. За даними медичної амбулаторної карти хворого № 115195, медичної карти стаціонарного хворого № 2928, відомо, що [PERSON] з народження хворіє на важку розумову відсталість, внаслідок перенатальної травми головного мозку. Перебуває на обліку в психіатричній лікарні м. Луцька з 27 вересня 2016 року. Стаціонарно у ВОПЛ № 1 м. Луцька лікувалась як недієздатна з 09 травня 2017 року по 02 серпня 2017 року. Неодноразово лікувалась у Кишинівській республіканській психіатричній лікарні. Виписки з даної лікувальної установи в амбулаторній картці відсутні. За амбулаторною допомогою в поліклініку ВОПЛ № 1 м. Луцька зверталась 27 вересня 2016 року, консультувалась психологом. Рішення ЛКК: важка розумова відсталість. Заключення: взяти на «Д» облік у ВОПЛ № 1 м. Луцька. 31 березня 2017року ЛКК (сторонній догляд), діагноз: важка розумова відсталість внаслідок перенатальної травми головного мозку. Заключення: у звязку з обмеженням самообслуговування, обмеженням здатності до самостійного пересування, обмеженням здатності до орієнтації, обмеженням здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку потребує постійного стороннього догляду. 09 травня 2017 року була доставлена опікуном, в звязку із вираженою дратівливістю, безсонням, неадекватним емоційним станом. Діагноз: важка розумова відсталість внаслідок перенесеної перенатальної травми головного мозку, поведінкові порушення із агрипнією, афективними станами. Скерована на стаціонарне лікування. Відповідно до рішення суду Чентру від 16 листопада 2010 року, на основі висновку, психіатричної судово-медичної експертизи № 589 а 2010 від 08 жовтня 2010 року, [PERSON] страждає на психічне захворювання у формі важкої розумової відсталості, що позбавляє її здатності розуміти свої дії та керувати ними. Відповідно до Розпорядження Претури сектору Чентру Примерії муніципалії Кишинів від 24 червня 2016 р. № 137-Б «Про зміну опікуна» гр. [PERSON], в звязку із смертю [PERSON] (опікуна) 21 квітня 21016 року, у відповідності до статті 38, ст. 41, ст. 42 Цивільного кодексу Республіки Молдова, ст. 113 Сімейного кодексу Республіки Молдова, ст. 59 Закону № 436-ХУІ від 28.12.06 р. «Про місцеву публічну адміністрацію», згідно з пунктом 11, літ. V, пунктом 12 Положення про організацію та функціонування секторальних претур, затвердженого рішенням Кишинівської муніципальної ради № 22/65 від 05 травня 2005 року Пректор сектору Чентру наказав: змінити розпорядження Пректора сектору Чентру № 232-д від 20 грудня 2010 року Про призначення опікунства над [PERSON]», призначивши в якості опікуна [PERSON], дата народження 08 січня 1962 року. Комісією лікарів психіатрів № 917 від 12 жовтня 2017 року встановлено, що громадянка [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад: важка розумова відсталість внаслідок перенатального ураження головного мозку, поведінкові порушення із агрипнією, афективними станами, який позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого вона вчиняла та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару як недієздатна. Просить суд госпіталізувати [PERSON] до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька. В судовому засіданні заявник представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор Назарук Ю.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримувала, суду пояснила, що [PERSON] потребує стаціонарного лікування у ВОПЛ №1. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Із амбулаторної карти за № 115195, медичної карти стаціонарного хворого № 2928, вбачається, що [PERSON] з народження хворіє на важку розумову відсталість, внаслідок пренатальної травми головного мозку, перебуває на обліку в психіатричній лікарні м. Луцька, з 29 вересня 2016 року. Стаціонарно лікувалась у ВОПЛ №1 м. Луцьк як недієздатна з 09 травня 2017 року по 02 серпня 2017 року. Зі слів опікуна неодноразово лікувалась у Кишинівській республіканській психіатричній лікарні. Виписки з даної лікувальної установи в амбулаторній картці відсутні. При консультації з психологом відмічено дезорієнтація в часі, може назвати деякі місця, пори року, рахувати не вміє, букв не знає, мислення примітивне, запамятовування малопродуктивне, інтереси обмежені. Рішення та заключення ЛКК: важка розумова відсталість, взяти на «Д» облік у ВОПЛ № 1 м. Луцька. Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року ЛКК [PERSON] встановлено діагноз: важка розумова відсталість внаслідок перенатальної травми головного мозку. Заключення: у звязку з обмеженням самообслуговування, обмеженням здатності до самостійного пересування, обмеженням здатності до орієнтації, обмеженням здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. 12 жовтня 2017 року доставлена опікуном, в звязку із вираженою дратівливістю, безсонням, неадекватним емоційним станом. Діагноз: важка розумова відсталість внаслідок перенесеної перенатальної травми головного мозку, поведінкові порушення із агрипнією, афективними станами. Скерована на стаціонарне лікування. Судом також встановлено, що [PERSON] визнано недієздатною відповідно до рішення суду Чентру від 16 листопада 2010 року, на підставі висновку, психіатричної судово-медичної експертизи № 589 а 2010 від 08 жовтня 2010 року, з якого випливає, що [PERSON], страждає на психічне захворювання у формі важкої розумової відсталості, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до Розпорядження Претури сектору Чентру Примерії муніципалії Кишинів від 24 червня 2016 р. № 137-Б «Про зміну опікуна» гр. [PERSON], в звязку із смертю [PERSON] (опікуна) 21.04.21016 р., у відповідності до статті 38, ст. 41, ст. 42 Цивільного кодексу Республіки Молдова, ст. 113 Сімейного кодексу Республіки Молдова, ст. 59 Закону № 436-ХУІ від 28.12.06 р. «Про місцеву публічну адміністрацію», згідно з пунктом 11, літ. V, пунктом 12 Положення про організацію та функціонування секторальних претур, затвердженого рішенням Кишинівської муніципальної ради № 22/65 від 05.05.2005р. Пректор сектору Чентру наказав: змінити розпорядження Пректора сектору Чентру № 232-д від 20.12.2010р. Про призначення опікунства над [PERSON]», призначивши в якості опікуна [PERSON], дата народження 08.01.1962р. З висновку комісії лікарів-психіатрів № 917 від 12 жовтня 2017 року вбачається, що громадянка [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад: важка розумова відсталість внаслідок перенатального ураження головного мозку, поведінкові порушення із агрипнією, афективними станами, який позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого вона вчиняла та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару як недієздатна. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В справі «Акопян проти України (заява № 12317/06) рішення від 05.06.2014, у п. 73 Європейський суд встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-111\~з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана у встановленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved