Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначили, що 30.07.2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні відносини між ними припинено. Розуміючи покладений на них обовязок щодо утримання та виховання дитини між ними укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини, визначення її місця проживання та інші умови. В звязку з цим, заявники просили розірвати шлюб. В наданих до суду письмових заявах [PERSON] та [PERSON] просили розглянути справу без їх участі, зазначивши про підтримання поданої заяви. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві підстави, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №141. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Статтею ст.109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається з наданого сторонами нотаріально посвідченого договору від 02.08.2016 року, останніми було погоджено питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання останньої та участі у спілкуванні з нею. З урахуванням зазначених вище обставин та положень СК України, враховуючи, що згідно наданих до суду заяв сторони підтримали подану заяву та наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що спільна заява останніх підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві [PERSON] зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved