Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Заявник свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2014 року [PERSON] госпіталізований до КЗ СОР ОСПЛ № 2 після закінчення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, яка призначена ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2014 року. Примусова госпіталізація визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів у висновку від 24.09.2014 року, відповідно до якого, [PERSON] в зв'язку з відсутністю стійкого покращення психічного стану, відсутністю критики до свого стану і скоєного злочину, значним інтелектуально-мнестичним зниженням, яке сягає рівня недоумства, являє собою небезпеку для оточуючих. У зв'язку з тим, що [PERSON] за своїм станом не може дати усвідомленої згоди на добровільне лікування, просить примусово госпіталізувати [PERSON] для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку до КЗ СОР ОСПЛ № 2. В судовому засіданні представник КЗ СОР ОСПЛ № 2 - лікар - психіатр Князькова Л.М. вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, - [PERSON] у судовому засіданні не зміг нічого пояснити. Лікар - психіатр Будник М. В. в судовому засіданні пояснив, що хвороба [PERSON] має тенденцію до поглиблення (пам'ять поступово зникає, погіршується інтелект). В таких хворих спостерігається заповнення пробілів пам'яті мареннями з агресією, стійкими помилковими уявленнями, що його переслідують. Тому [PERSON] потрібно пролікувати стаціонарно, оскільки дружина, яка не має медичної освіти, навиків кваліфікованого догляду за хворим, не може забезпечити йому потрібного лікування (цілодобовий догляд, встановлення капельниці, а також потрібно ретельно слідкувати за вживанням психотропних препаратів, препаратів, які покращують пам'ять і т.п.). Якщо дружині не подобається обласна спеціалізована лікарня № 2, не заперечують проти поміщення хворого до Сумського обласного клінічного диспансеру. Дружина [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що здійснює догляд за чоловіком, який є інвалідом ІІ групи, отримує соціальну допомогу по догляду за чоловіком, добросовісно виконує всі приписи лікарів з лікування чоловіка, періодично проходять лікування у невропатолога. Постійний цілодобовий догляд за чоловіком не здійснює, оскільки це вона не зобов'язана робити. Коли вона приходить додому, чоловік їй повідомляє, хто телефонував. Чоловік самостійно ходить в магазин за продуктами зі списком того, що потрібно придбати, а також виходить покурити на вулиці під під'їздом. Проти стаціонарного лікування заперечує, оскільки чоловік за 1 місяць перебування в лікарні схуд, на ньому вдягнені чужі речі, необхідне лікування вона може забезпечити самостійно. Прокурор вважає, що є підстави для направлення [PERSON] на примусове лікування. Вислухавши пояснення лікарів-психіатрів, [PERSON], врахувавши думку прокурора, який вважає подання лікарні обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, адвоката [PERSON], який вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України, у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Судом встановлена, що [PERSON] підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого). Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 28/8758 від 23.09.2014 р., [PERSON] виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (інфаркт головного мозку в басейні ПСМА в 2008 році, отруєння метаном) з вираженим зниженням пам'яті та інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості по органічному типу і виявляє такі в період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, коли він не міг усвідомлювати свої дії, їх значення, керувати ними та передбачати їх наслідки. На сьогоднішній день, [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії, їх значення і керувати ними. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 24.09.2014 р., [PERSON] встановлений діагноз «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ушкодження головного мозку з вираженим зниженням пам'яті та інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості по органічному типу». У п. 21 Акту судово-психіатричного експерта № 28/8758 від 23.09.2014 року наведені відомості про перебування [PERSON] з 21.07.2013 року по 23.07.2013 року на стаціонарному лікуванні в Сумському ОКПНД з діагнозом «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку» в зв'язку з агресивною поведінкою (на протязі декількох годин робив спроби вибити двері в квартирі дружини, кричав що вб'є сина та врятує дружину) - а.с. 4 зворот. Даний факт в судовому засіданні підтвердила дружина [PERSON] - [PERSON], пояснивши, що скандал виник на ґрунті того, що в їх другу квартиру вона впустила без дозволу чоловіка квартирантів, почувши крики, швидку допомогу викликали сусіди. В судовому засіданні судом оглянута індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1275, видана хворому [PERSON] обласним комунальним закладом «Сумський обласний центр медико-соціальної експертизи», відповідно до якої хворому рекомендовано стаціонарне лікування 1 раз на рік. Як повідомила в судовому засіданні дружина хворого, [PERSON] останній раз перебував на стаціонарному лікуванні протягом трьох днів з 21.07.2013 року по 23.07.2013 року. За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, потребує в даний час стаціонарного лікування, враховуючи, що за висновком лікарів - психіатрів [PERSON] являє собою небезпеку для оточуючих, а забезпечити лікування в амбулаторних умовах неможливо по причині відсутності необхідних умов для постійного догляду і лікування, що може бути забезпечено тільки в стаціонарних умовах. В зв'язку з тим, що [PERSON] сам не виявляє своєї думки щодо госпіталізації, а його дружина категорично проти, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в примусовому порядку у психіатричний заклад за місцем проживання хворого. На підставі викладеного,

Outcome: approved