Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на підставі договору дарування від 06.03.2003 року їй належить 26/100 частин жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, оскільки договір було укладено 06.02.2003 року, а паспорт громадянина України, в якому її прізвище, ім`я та по-батькові були перекладені на українську мову, було видано 16.06.2005 року, виникли розбіжності у написанні її прізвища. Так, у паспорті зазначено «[PERSON]», а в договорі дарування - «[PERSON]». На теперішній час вона має намір подарувати належну їй частку домоволодіння своїй матері, [PERSON], у зв`язку з чим звернулась до Сьомої донецької державної нотаріальної контори. Однак, у зв`язку з вказаною розбіжністю заявник позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Просила встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - договору дарування від 06.03.2003 року 26/100 часток жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №613. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи, Сьомої донецької державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Заінтересована особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 06.03.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №613, [PERSON] належить 26/100 часток жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2003 р., за право приватної власності на 26/100 часток жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстроване у КП БТІ м. Донецька за [PERSON], запис №1232 в книзі 86дк-79. Однак, у прізвищі власника літеру «и» було виправлено на «і» (а.с. 7). Відповідно паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Ленінським РВ УМВС України в Донецькій області 16.06.2005 року, прізвище «[PERSON]» вказано як російською, так і українською з літерою «и» (а.с. 3). При цьому, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру вказано [PERSON]. 24.11.2012 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], та набула прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 5). При цьому, у свідоцтві про шлюб прізвище позивача зазначене як «[PERSON]», тобто, з літерою «и». У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що при написанні українською мовою прізвища заявника у паспорті громадянина України, свідоцтві про шлюб та договорі дарування частини житлового будинку від 06.03.2003 року, виникли розбіжності, що привело до того, що вищевказаний документ згідно з викривленими прізвищем їй не належить, і заявник позбавлена можливості реалізувати своє право власності на нерухоме майно. Разом з тим, це не спростовує той факт, що договір дарування від 06.03.2003 року 26/100 часток жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №613, належить заявникові. Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові, суд повинен з'ясувати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] необхідно для оформлення договору дарування належної їй на праві власності частки житлового будинку з надвірними побудовами. Однак внести відповідні виправлення заявник позбавлена можливості, оскільки на теперішній час взагалі має інше прізвище, яке набула у зв`язку із укладенням шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику - [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу - договору дарування від 06.03.2003 року 26/100 часток жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №613, задовольнивши вимоги заявника у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved