Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що заявник, [PERSON] , [INFO] , постійно з 05 вересня 1998 року по 05 вересня 2000 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживала в [ADDRESS] , тобто проживала на території України. Свої вимоги мотивує тим, що вона є громадянкою України, та проживала у селі Тинівка Жашківського району Черкаської області на території України на законних підставах. У серпні 1997 року [PERSON] переїхала до м. Києва та знялася з реєстрації у с . Тинівка . В м. Києві місця реєстрації не мала, оскільки орендуавла квартири для проживання. 27 серпня 1999 року під час подорожі до Слолучених Штатів Америки заявниця народила доньку [PERSON] , яка переїхала з нею до України та проживає з звявницею. У 2008 році [PERSON] Повернулася до с. Тинівка та 29 жовтня 2008 року зареєструвала місце свого проживання там. Наприкінці 2017 року дочка заявниці, [PERSON] , звернулася до Дарницького районного відділу Головного управління міграційної служби України у м. Києві для встановлення факту, що вана є громадянкою України та надання паспорту громадянина України. У з`вязку з тим, що їй буо відмовлено, оскільки треба було підтвердження, що її батьки постійно проживали на теріторії України на дату її народження. Встановлення даного факту є необхідним для підтвердження, що заявниця на дату народження [PERSON] проживала на теріторії України, однак в зв`язку з тим, що у заявника недостатньо документів для доведення факту постійного проживання її на теріторії України, остання змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні представник заявника, заяву підтримав, просив задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, надали суду свої пояснення в яких просили в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України. та проживала у селі Тинівка Жашківського району Черкаської області на території України на законних підставах. У серпні 1997 року [PERSON] переїхала до м. Києва та знялася з реєстрації у с. Тинівка. в м. Києві місця реєстрації не мала. 27 серпня 1999 року під час подорожі до Слолучених Штатів Америки заявниця народила доньку [PERSON] , яка переїхала з нею до України та проживає з звявницею. 29 жовтня 2008 року заявниця зареєструвала місце свого проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Відповідно до пояснень свідка, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотвріального округу, Кучеравенко Т.Є., свідок [PERSON] надав пояснення в яких зазначив, що 05 вересня 1998 року між заявницею та його матір`ю [PERSON] було укладено договір оренди кімнати за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності йому та його матері. Наголошував на тому, що заявниця проживала у зазначеній квартирі з дати укладення договору оренди кімнати аж до закінчення строку його дії 05 вересня 2000 року. Відповідно до пояснень свідка, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотвріального округу, [PERSON] .Є., свідок [PERSON] пояснив, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та особисто знайомий з заявницею, яка орендувала кімнату у квартирі 10 в цьому ж домі з 1998 року по 2000 рік. Відповідно до пояснень свідка, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотвріального округу, Кучеравенко Т.Є., свідок [PERSON] пояснила, що особисто знайома з заявницею та їй відомо, що заявниця проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші (крім наведених у ч.1 ст.315 ЦПК України) факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ч.4 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до положень ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Встановлення даного факту є необхідним заявнику для отримання громадянства України за територіальним походженням. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява є законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved