Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER], видане 14.03.1981 року, належить [PERSON], яка померла [INFO]; договір купівлі-продажу від 21.05.1968 року, посвідчений Сквирською нотаріальною конторою 21.05.1968 року за №144, зареєстрований у Білоцерківському МБТІ 30.12.1968 року за №1940 на ім'я [PERSON], належить [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що [INFO] помер батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку [ADDRESS], Київської області, який він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO], але належним чином не оформив спадкові права. Заявник є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданому 14.03.1981 року, невірно зазначено прізвище «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», а договір купівлі-продажу від 21.05.1968 року зареєстрований за [PERSON]. Встановлення юридичного факту необхідно для оформлення заявником спадщини. Представник заявника в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, заяву підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечень щодо заяви не має. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку [ADDRESS], Київської області, який він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO], але належним чином не оформив спадкові права. Заявник є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданому 14.03.1981 року, невірно зазначено прізвище «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», а договір купівлі-продажу від 21.05.1968 року зареєстрований за [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Outcome: partial