Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Заявник звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянина [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у місті Донецьк Донецької області. В обґрунтування заяви зазначено, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся у місті Донецьк Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому вона змушена звертатись до суду із даною заявою. За правилами ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», як визначено пунктом 1 частини 1 статті 3, визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. За статтею 4 вказаного Закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, як і будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, будучи померлим на тимчасово окупованій території Донецької області [INFO], державна реєстрація смерті батька заявника - [PERSON] - не була проведена у відповідності до законодавства України. На території материкової України даний факт неможливо засвідчити, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року, яке видане Київським відділом актів цивільного стану м. Донецька Донецької Народної Республіки, [INFO] помер [PERSON], [INFO], місце смерті: м. Донецьк, дата смерті: [INFO], вік померлого: 66 років. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, суд дійшов висновку, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві за відсутності документів, передбачених законом, не мав можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у м. Донецьку - на тимчасово окупованій території, а також, враховуючи ту обставину, що заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її чоловіка на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт смерті [INFO] [PERSON], [INFO], у віці 66 років. У відповідності до частини 4 статті 317 та пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved