Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, а саме, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю в період з 11.03.1988 року до 13.08.2006 року (часу відкриття спадщини) Свої вимоги мотивує тим, що з 1965 року, [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , в якій з 11 березня 1988 року зареєстрована. У вказаній квартирі разом з заявником також проживали та були зареєстровані: її мати - [PERSON] , сестра [PERSON] , бабуся - [PERSON] разом із своїм чоловіком - [PERSON] , з яким вона з 1957 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах і якого [PERSON] з сестрою вважали дідусем. Окрім, спільного проживання із переліченими членами сім`ї їх об`єднувало: ведення спільних витрат, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт та надання взаємної допомоги. 02 квітня 1997 року виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - сину заявника та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , заявник звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б., із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину. За результатами такого звернення нотаріусом було заведено спадкову справу за номером 67085558 у Спадковому реєстрі, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на п. 4.1. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва» та зазначено про необхідність звернення до суду із позовом щодо встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - проживання зі спадкодавцем - [PERSON] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідне їй для підтвердження права на спадщину та належного оформлення спадкових прав. Факт проживання із спадкодавцем - [PERSON] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, підтверджується: будинковою книгою на квартиру [ADDRESS] ; свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від 02 квітня 1997 року; витягом із рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 326 від 11.06.1991р. [PERSON] зазначила, що її мати - [PERSON] , померла [INFO] , а її батько - [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті - [PERSON] , відсутні, що підтверджується спадковою справою. Тому просить заяву задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2021 року заяву [PERSON] залишено без руху та визначено заявнику строк для усунення недоліків. 26.02.2021 року заявником усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 03.02.2021 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявник та представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах заяви, просять суд задовольнити заяву. Заінтересована особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б. в судове засідання не з`явилася, подав до суду клопотання про слухання справи у її відсутності та залишає заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю на розсуд суду. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , з 11 березня 1988 року, що вбачається з паспорту громадянина України виданого на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] від 21.10.1997 року, виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, в якому міститься відмітка про зареєстроване місце проживання /а. с. 6-7/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.1951 року, [PERSON] - мати заявника, народилася [INFO] /а. с. 13/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11..1971 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а. с. 8/. 25.09.1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено актовий запис 2393 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.09.1993 року /а. с. 9/. 02 квітня 1997 року Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - сину заявника та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] /а. с. 10/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.10.1969 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 25.10.1969 року було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис №3399 /а. с. 17/. [INFO] народилася [PERSON] сестра заявника [PERSON] , шо стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.11.1971 року, про що зроблено актовий запис №8097 /а. с. 19/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.05.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.05.1999 року, про що зроблено актовий запис №211 /а. с. 15/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2015 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 18.12.2015 року було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис №480 /а. с. 16/. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а. с. 14/. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а. с. 18/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO] /а. с. 22/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2006 року [PERSON] помер [INFO] /а. с. 23/. Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б., із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину. За результатами розгляду заяви [PERSON] звернення Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герич І.Б. було заведено спадкову справу за номером 67085558 у Спадковому реєстрі, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на п. 4.1. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва» та зазначено про необхідність звернення до суду із позовом щодо встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини /а. с. 24, 25/. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] вбачається, що у даній квартирі проживають [PERSON] з 21.11.1969 року, [PERSON] з 21.11.1969 року, [PERSON] з 11.03.1988 року, [PERSON] з 21.11.1969 року, [PERSON] з 06.08.1993 року, [PERSON] з 13.03.2017 року, [PERSON] з 13.03.2010 року / а. с. 30-33/. Також у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявника, показала суду, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1965 року. [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , вони вели спільне господарство. [PERSON] був для [PERSON] дідусем. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявника, показала суду, що [PERSON] був дідусем для [PERSON] , бавив її маленькою, та жив з нею до смерті. [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] десь з 1965 року. Свідок [PERSON] , який є сином заявника, показав суду, що [PERSON] був дідусем для його матері [PERSON] , та проживав разом з ними до смерті в квартирі [ADDRESS] десь з 1965 року. Він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , яка була рідною бабусею [PERSON] . Відповідно до п. 5, ч. 2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що: «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 21.03,2019 року (справа № 461/4689/15), для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто, поняття сім`ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов`язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини того, що заявник [PERSON] разом з [PERSON] постійно проживали однією сім`єю разом у квартирі [ADDRESS] не менше як п`ять років, а саме з 11.03.1988 року по час відкриття спадщини - 13.08.2006 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю понад п`ять років слід задовольнити.

Outcome: approved