Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що ухвалою суду від 03 вересня 2015 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2003 року, - а саме скасувано арешт на квартиру [ADDRESS]. При зверненні до виконавчої служби йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки ухвала суду не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Тому просить суд ухвалити додаткове рішення в якому зазначити відомості про стягувача: «[PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 03186, [ADDRESS]» та відомості про боржника: «[PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 02192, [ADDRESS]». В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 вересня 2015 року було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2003 року, - а саме скасувано арешт на квартиру [ADDRESS] (том 3 а.с.165-166). Відповідно до ч. 3 ст. 210 ЦПК України, якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених ЗУ «Про виконавче провадження». Ухвала суду про скасування заходів забезпечення має ознаки виконавчого документа, а тому повинна містити необхідні реквізити, що передбачені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Частиною 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому документі зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Як вбачається зі змісту ухвали суду від 03 вересня 2015 року, резолютивна частина ухвали не містить відомостей про стягувача та боржника. (том 3 а.с.166) Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Оскільки, судом в ухвалі на зазначено необхідних відомостей про стягувача та боржника, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved