Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Заявники звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Мелітополя Запорізької області. Заява мотивована тим, що батько заявників проживав за адресою: [ADDRESS] . У 1992 році [PERSON] знався з реєстрації, зібрав свої речі і виїхав у невідомому напрямку. 01.03.2016 року донька [PERSON] звернулася до Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області з приводу того, що їй не відомо місцезнаходження батька. З метою встановлення [PERSON] було заведено оперативно-розшукову справ у категорії «Розшук» №60121611 від 11.03.2016. В ході розшуку [PERSON] було проведено ряд оперативно-розшукових заходів, які не дали позитивного результату. 25.06.2018 року [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2018 року. На даний час [PERSON] на праві власності належить ј частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З метою оформити спадкові права заявники були змушені звернутися до суду. Представник заявників адвокат Ненашева Я.В. підтримала заяву та просила її задовольнити, вимоги викладенні в заяві підтримує. Представник заінтересованої особи Мелітопольської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився з невідомих причин, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - у судове засідання не з`явився з невідомих причин, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не мають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 1980 році вона купила будинок біля [PERSON] . Жили по сусідству. В 1990-1991 році [PERSON] поїхав, куди саме і чому їй не відомо. Після цього вона його жодного разу не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знала ще з молодих років. Вони жили спочатку добре, а потім розлучились. Після розлучення в 1990 році [PERSON] поїхав і більше вона його не бачила. [PERSON] дітей виховувала сама, він жодного разу не приїздив. Суд, заслухавши пояснення представника заявників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши ст. 293 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 05.10.2012 року [PERSON] уклала шлюбу з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про шлюбу серія [NUMBER] від 05.10.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №44 /а.с.11/. 01.03.2016 року до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області звернулася [PERSON] , [INFO] , із заявою про те, що з 1990 року їй не відомо місцезнаходження її батька [PERSON] , [INFO] раніше мешкав за адресою [ADDRESS] . 02.03.2016 матеріали внесені до ЄДР за №12016080140001032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. З метою встановлення місцезнаходження [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №60121611 від 11.03.2016 в рамках якої проведенні наступні заходи: на розшук [PERSON] орієнтовано особовий склад ВП ГУНП в Запорізькій та інших областях України; складено схему родинних зв`язків розшукуваного із значенням адрем мешкання, місць працевлаштування та відпрацьовано їх; розшукуваного перевірено за обліками НДКЕЦ ГУНП, УДМС, Запорізької філії інформаційного центру Міністерства юстиції України, ДПА, РАЦС, реєстраційної служб, Облстатуправління, значимої інформації не отримано; надано запит до управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації відносно [PERSON] , однак відомостей щодо перебування розшукуваного на стаціонарному лікуванні отримано не було; розшукуваний постійно перевіряється за базою даних «Аркан» УІАП ГУНП в Запорізькій області на предмет перетинання ним державного кордону України; розшукуваного перевірено за допомогою УІАП ГКНП Запорізької області за обліками БД «Розшук-Україна», за результатами перевірки встановлено, що фігурант не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності на території України, згідно відповіді начальника Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області .А. Бондаренка №5609/60/01-2018 від 08.06.2018 року /а.с.12/. [PERSON] , 1960 року народження не проживає та не зареєстрований з 1992 року на території села Спаське, Мелітопольського району Запорізької області згідно акту обстеження факту проживання сім`ї депутата Терпіннівської сільської ради [PERSON] від 31.08.2019 року, відповідно до довідки сільського голови Терпіннівської сільської ради №3129 від 16.09.2019 року /а.с.13/. [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Мелітополь Запорізької області визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2018 року, відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року /а.с.15-16/. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.01.2021 року, відомостей про перетинання державного кордону зазначеним у запиті громадянином [PERSON] [INFO] не виявлено /а.с 40/. 11 березня 2016 року Мелітопольським ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно [PERSON] , [INFO] , заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №60121611 від 11.03.2016 року. Місцезнаходження [PERSON] не встановлено, що підтверджується копіями матеріалів оперативно-розшукової справи долученої на запит суду. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Так рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Тому враховуючи\~ вищевикладене,\~те що [PERSON] , [INFO] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більш, ніж 18 років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved