overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має дітей. На обґрунтування заяви зазначили, що 22 серпня 2014 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ, за актовим записом № 1237. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо. В судове засідання заявники не з`явилися, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності та підтримали заяву про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст.\~293\~ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються крім іншого справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Сімейно-шлюбні відносини заявники припинили, спільне господарство не ведуть. Між ними досягнута згода щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини ( а.с. 17-18 ). Відповідно до ст.\~109\~СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду спільну заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст.\~109\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, який був між ними зареєстрований 10 червня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 214. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося через різність характеру, інтересів, поглядів на життєві ситуації, світосприйняття загальнолюдських питань. Останнім часом вони втратили порозуміння між собою та взаємоповагу один до одного, внаслідок чого, часто виникають сімейні сварки. В зв'язку з непорозуміннями, які останнім часом існують між ними, вони майже не спілкуються з питань сімейного життя, загального бюджету та спільного господарства не ведуть. З лютого 2015 року і по теперішній час не проживають однією сімєю, шлюбні відносини фактично припинені. Вважають, що підстав для збереження сімї немає, примирення між ними неможливе. 12.01.2018 року між ними укладено шлюбний договір, яким урегульовано майнові відносини між ними. Заявники в судове засідання надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, заяву підтримали в повному обсязі, просили шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 10 червня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 214, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 126943, виданим 07.06.2016 р. Від даного шлюбу у сторін є двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені з лютого 2015 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, на ґрунті чого у них виникали сварки та конфлікти. Майновий спір відсутній. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя,яке має дітей. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось з підстав різних поглядів на життя, внаслідок чого виникали постійні сварки, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. У судовому засіданні заявники доводи заяви підтримали. Суд, заслухавши пояснення заявників, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений або позбавлений волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заявники знаходяться у шлюбі з 21.02.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Заявники не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Спір про розділ майна між сторонами відсутній. Заявниками укладено нотаріально посвідчений договір про участь у вихованні та утриманні дитини, що відповідає вимогам ст.. 109 СК України. При постановлені рішення, суд враховує те, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] відповідає їх дійній волі, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права та права їх малолітньої дитини, а тому приходе до висновку про те, що заява підлягає задоаоленню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21.08.2015 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого 26.01.2016 народилася дитина [PERSON]. Заявники спільно вирішили припинити шлюб, оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні заявники підтримали заяву, просили її задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений; у разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, подружнє життя у сторін не склалося, шлюб носить формальний характер, тому заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої малолітньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.06.2013 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO] року, спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, заяву підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві просить розглядати справу у її відсутність, заяву підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений; у разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO] р.нар., та [PERSON], [INFO] р.нар., зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві 29 червня 2013 року, актовий запис № 963 (а.с.7). Від даного шлюбу заявники мають сина [PERSON], [INFO] р.нар, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 9.04.2014 р. (а.с.8). Заявниками спільно визначено місце проживання дитини з батьком та участь матері у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, про що ними укладено договір від 9.03.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 223 (а.с.9-11). Оскільки, подружнє життя у сторін не склалося через відсутність між ними любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, на даний час шлюб носить формальний характер, сторонами добровільно укладено договір про сплату аліментів та визначення місця проживання дитини, то заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої малолітньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу по справі за заявою про видачу судового наказу КП «Жилкомсервіс» до [PERSON], [PERSON],[PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкової території в розмірі 1 747,32 грн. Заявники просять скасувати судовий наказ, мотивуючи свою заяву тим, що при винесенні судового наказу вони не були викликані до суду, не були враховані факти того, що з жильцями квартири [ADDRESS] не укладений договір,відсутні щомісячні розрахунки на надання послуг, не проводилися ніякі ремонтні роботи. В судове засідання заявники не з'явилися, були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Представник КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив,про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.105-1 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд вважає за можливе розглянути вищезазначену заяву за відсутності сторін. Згідно до ч.4 ст.105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу розглядається судом, про що приймається ухвала, якою скасовується судовий наказ. Суд, розглянувши заяву [PERSON], [PERSON],[PERSON], наведені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи є Публічний договір, складаний відповідно до ст.633 ЦК України, виклик боржника до суду при розгляді заяви про видачу судового наказу згідно ч.2 ст.102 ЦПК України не передбачений. Крім того, заявники не надали до суду жодного вагомого доказу на підтвердження своїх вимог, а саме: зверненням з актом-претензією про надання неякісних послуг КП «Жилкомсервіс», заяв про вимогу зробити відповідні перерахунок за надання неякісних послуг.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначили, що у [PERSON] від шлюбу із [PERSON] є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Її мати [PERSON] померла [INFO] . 29 червня 2019 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від попереднього шлюбу у [PERSON] із [PERSON] є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Її батько [PERSON] помер [INFO] . Заявники з моменту одруження проживають разом однією дружньою сім`єю, вони матеріально забезпечені, має стабільний заробіток. Протипоказань до усиновлення дітей не мають, на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувалися, вважають, що зможуть забезпечити гідні умови проживання розвитку та виховання дітей та просять винести рішення про усиновлення ними дітей. Одночасно просили зробити відповідні зміни до актового запису про народження дітей. Заявники надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Зацікавлені особи Кальміуський районний у місті Маріуполі ВДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області та Центральний районний у місті Маріуполі ВДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та на розсуд суду. Представник Управління «Служби у справах дітей» ММР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою та просять встановити факт належності їм свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 17.01.1998р., виданого Новгородківським відділом реєстрації актів громадянського стану. Заява мотивована тим, що у вказаному свідоцтві про одруження прізвище заявників записано ''[PERSON]'', а згідно паспортних даних їх прізвище [PERSON]. В судовому засіданні заявники підтримали заяву та просили суд її задовольнити, надали суду пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в заяві від 20.02.2019р. просить суд розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] суду надала покази, що її чоловік та заявник [PERSON] рідні брати. Заявники проживали в цивільному шлюбі, а потім одружилися. Свідок [PERSON] суду надала покази, що вона знає заявника з 1980р., а заявницю з 1987р. Свідку відомо, що вони разом проживали, а потім одружилися. Суд, заслухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 17.01.1998р. Після одруження прізвище чоловіка та дружини [PERSON], що згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 17.01.1998р., виданого Новгородківським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.14). Відповідно до копії паспорту громадянина України прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], дата народження [INFO]. (а.с.4-6). Згідно копії паспорту громадянина України прізвище, ім'я та по батькові заявниці [PERSON], дата народження [INFO]. (а.с.7-9). Із змісту копії висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 29.11.2018р., за підписом керівника Новгородківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану слідує, що заяви заявників про внесення змін до актових записів про народження та шлюб не можуть бути задоволенні (а.с.10-13). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON], [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

заявники звернулися до суду із заявою та просять розірвати шлюб укладений між ними 24.07.1993 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 358, посилаючись на те, що за час перебування в шлюбі виявилося, що у них різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим відсутнє порозуміння, спільне господарство довготривалий час не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Представник заінтересованої особи в суд не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 11.05.2011 року (а.с. 12), 24.07.1993 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 358. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане 16.05.2000 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 478 (а.с. 6). Відповідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Сторони домовилися про місце проживання дитини та розмір аліментів на дитину, що підтверджується договором про сплату аліментів на дитину від 07.08.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], р.№ 949 (а.с. 8) та договором про визначення місця проживання дитини та про участь у її вихованні від 07.08.2014 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 4 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 109 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, у якій просять надати неповнолітній [PERSON], [INFO], право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заява обґрунтована тим, що між неповнолітньою [PERSON] та [PERSON] склалися фактичні шлюбні відносини, на даний час неповнолітня [PERSON] є вагітною від нього. Вони кохають один одного і бажають створити повноцінну сім'ю. [PERSON] вважає, що надання їй права на шлюб, відповідатиме її інтересам і мати [PERSON] проти цього не заперечує. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] підтримали вимоги заяви за викладеними в ній обставинами і просять їх задовольнити. За інтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є батьками заявників, в судовому засіданні пояснили, що вони не заперечують проти надання права на шлюб неповнолітній [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам, просять заяву задовольнити. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO] в с. Розівка Приазовського району Запорізької області. ЇЇ матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.1997 року. Батько неповнолітньої [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2002 року. Відповідно до пояснень заявників і заінтересованих осіб, неповнолітня [PERSON] і [PERSON] познайомилися понад півроку тому, з того часу почали зустрічатися, на даний час перебувають у фактичних шлюбних відносинах та кохають один одного. [PERSON] на момент звернення з заявою до суду досягла шістнадцятирічного віку і є вагітною від [PERSON] Строк вагітності становить 14 тижнів, що підтверджується медичною довідкою Приазовської центральної районної лікарні № 50 від 14.01.2014 року. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З урахуванням відносин, які склались між [PERSON] і [PERSON], їх ставлення один до одного, беручи до уваги вагітність [PERSON], суд дійшов висновку, що надання неповнолітній права на шлюб відповідає її інтересам, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved