Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON], народилася [INFO] в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області. 22 липня 1976 року вона одружилася з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка, ставши [PERSON]. Також заявниця вказала, що заінтересованою особою по даній справі є її рідна сестра [PERSON], яка народилася [INFO] в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області, 24 січня 1970 року вона одружилася з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка, ставши [PERSON]. Заявник пояснила, що їх батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Проте, в її свідоцтві про народження серії [NUMBER] власне ім'я її матері помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]», а по-батькові матері помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]», а в свідоцтві про народження сестри серії [NUMBER] власне ім'я матері також помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]», а по-батькові матері помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Заявниця зазначає, що їх мати народилася [INFO] в селі Журжинці Лисянського району Київської області. В посвідці про її народження [NUMBER] ім'я записано російською мовою «[PERSON]», а українською мовою «[PERSON]». 19 лютого 1950 року їх мати одружилася з їх батьком та змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на призвіще чоловіка ставши [PERSON]. В свідоцтві про одруження серії [NUMBER] її ім'я було записано «[PERSON]» з правильним зазначенням дати та місця народження. В її трудовій книжці ім'я було записано російською мовою «[PERSON]», а після одруження її прізвище виправлено на «[PERSON]». Заявниця вказала, що [INFO] їх мати [PERSON], [INFO], померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно та була заведена спадкова справа № 20/2018 в Другій київській державній нотаріальній конторі. За життя [PERSON] заповіт не складала, а тому спадкування відбувається за законом. Єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину є заявниця та її сестра [PERSON], яка і є заінтересованою особою по даній справі. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Заявниця вказала, що на її звернення до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 535/02-31 від 02 лютого 2018 року, якою відмовлено у видачі даного свідоцтва з підстав розбіжності написання власного імені та по-батькові її матері в свідоцтві про її смерть та в свідоцтві про народження заявниці. Заявниця пояснила, що отримати свідоцтво про народження заявниці з правильним зазначенням імені її матері вона не має можливості, оскільки, помилка була внесена до актового запису цивільного стану при реєстрації її народження. Заявниця вказала, що окрім свідоцтва про шлюб її батьків, даний факт її родинних відносин з матір'ю підтверджується ордером № 84669 від 01 лютого 1963 року, виданим на право заселення квартири [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON], дружину [PERSON], дочку [PERSON] та дочку [PERSON]. В цій квартирі заявниця проживає і понині. Крім того, до моменту смерті їх мати була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що підтверджується відповідним штампом в її паспорті серії [NUMBER] та витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва. Заявниця посилалася на те, що дану квартиру її мати разом з її батьком подарувала синові заявниці [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 22 травня 1995 року, що також вказує на факт їх родинних відносин. У зв'язку з вищезазначеними обставинами, для подальшого оформлення спадкових прав, заявниця вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своєю матір'ю - [PERSON]. Ухвалою судді від 16.02.2018 відкрито провадження у справі. Заявниця в судове засідання 27.06.2018 не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Суд, врахувавши заяву заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, [PERSON] звернулася до суду та просить встановити факт, що є дочкою [PERSON], посилаючись на те, що у документах, які свідчать про її родинні зв'язки, допущені помилки. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] у селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що 22 липня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 14.11.1979, виданим Центральним Палацом одруження, про що зроблено актовий запис №1746. Встановлено, що 19 лютого 1950 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 19 лютого 1950, видане в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №3. Як вбачається зі свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 08 грудня 1956 року, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно посвідцки [PERSON] про народження [NUMBER] ім'я записано російською мовою «[PERSON]», а українською мовою «[PERSON]». Як вбачається з трудової книжки [PERSON] від 10.12.1948, її ім'я було записано російською мовою «[PERSON]», а після одруження її прізвище виправлено на «[PERSON]». Згідно ордеру № 84669 від 01 лютого 1963 року, виданого на право заселення квартири [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON], дружину [PERSON], дочку [PERSON] та дочку [PERSON]. Згідно матеріалів справи, [INFO], у віці 88 років, померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 17 липня 2017 року, виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Серія [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] видане в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області серії [NUMBER] від 08.12.1956 р., батьками [PERSON], [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON]. Отже, як вбачається з вищезазначеного, уповноваженими органами при видачі відповідних документів було допущено помилки: неправильно вказано ім'я та по батькові матері заявниці, зокрема, при видачі свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 08 грудня 1956 року, вказано, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом було неправильно вказано ім'я матері заявниці замість правильного «[PERSON]» відповідно було вказано невірно «[PERSON]». Крім того, замість вірного по-батькові матері заявниці «[PERSON]» було вказано невірно «[PERSON]». Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що відповідними органами при видачі документів були допущені помилки у зазначенні ім'я та по-батькові матері заявниці. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявниця довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], є дочкою [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved