Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт постійного проживання її, [PERSON], разом із спадкодавцем, [PERSON], померлою 27 листопада 2012 року, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме до 27 листопада 2012 року, за адресою [ADDRESS]. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, [PERSON], їй необхідно для оформлення спадщини після смерті прабаби. В обґрунтування заяви представник заявниці зазначає, що 27 листопада 2012 року померла прабаба [PERSON] [PERSON]. Після смерті прабаби відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві приватної, спільної часткової власності Після смерті [PERSON] спадкоємцем четвертої черги є [PERSON], правнучка, а також її мати [PERSON], яка є внучкою померлій. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті прабаби [PERSON]. Нотаріусом було розяснено, що пропущено строк для прийняття спадщини, але у звязку з тим, що [PERSON] проживала разом із прабабою однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, то вона може звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вищевказане стало підставою для звернення до суду з даною заявою, яку вона просить задовольнити. До суду зявилась зацікавлена особа [PERSON], яка підтвердила дійсність заяви та не заперечувала проти задоволення заяви. В судовому засіданні зацікавлена особа [PERSON] суду підтвердила, що вона є бабою заявниці та невісткою померлої [PERSON] З 1989 року [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] та з нею, невісткою, [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. 20.01.1998 року квартира [ADDRESS] була приватизована, про що було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого вказана квартира в рівних частках належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті її сина, [PERSON], який помер 16.06.2002 року, їй, [PERSON], було важко одній доглядати за хворою [PERSON], якій на той час було 83 року, і тому [PERSON] стала проживати разом із ними, де й зареєструвалась. Вони жили постійно разом, однією сімю в квартирі [ADDRESS], вели спільно господарство, мали спільні кошти. [PERSON] допомагала фізично та матеріально [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає по сусідству з заявницею в квартирі [ADDRESS]. Дуже добре знає [PERSON], яка померла в 2012 році, її невістку [PERSON] та правнучку [PERSON] [PERSON] Після смерті [PERSON], десь в 2006 році [PERSON] переїхала жити до [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Марина жила за вказаною адресою постійно, допомагала прабабі, як матеріально так і фізично, оскільки [PERSON] дуже хворіла. Жили однією сімєю. [PERSON] та [PERSON] поховали [PERSON] Суд, вислухавши представника заявниці, заінтересованих осіб, свідка, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27листопада 2012 року померла прабаба заявниці [PERSON], смерть якої якого зареєстрована Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції 28 листопада 2012 року, актовий запис № 11328. Після смерті прабаби відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві приватної, спільної часткової власності, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів 20.01.1998 року за № 3-11222, та зареєстрованого в [PERSON] міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості в книзі №254 пр.,на стор.93, під реєстровим №294. Інші 2/3 частки квартири належать [PERSON], невістці померлої, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2003 року після померлого [PERSON] та на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів 20.01.1998 року за № 3-11222. [PERSON] помер 16.06.2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видане ВРАГС Жовтневого РУЮ м. Одеси а/запис №5587. Після смерті [PERSON] спадкоємцем четвертої черги є її правнучка, [PERSON], а також онука [PERSON]. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті прабаби [PERSON]. Нотаріусом їй було розяснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, але у звязку з тим, що вона проживала разом із прабабою однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, то може звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні було встановлено, що з 1989 року [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою заявниці. Після смерті [PERSON], який помер 16.06.2002 року, [PERSON] було важко одній доглядати за хворою [PERSON] і тому [PERSON] стала проживати разом із ними, про що свідчить довідка про реєстрацію №1523 від 21.12.2015 року. Таким чином в суді було встановлено, що [PERSON] постійно проживала не менш як пять років до часу відкриття спадщини разом із своєю прабабою [PERSON], а саме з 2006 року. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, з прабабою [PERSON], не менш як пять років до часу відкриття спадщини, 27.11.2012 року, за адресою [ADDRESS] [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після смерті прабаби. Крім того, як вбачається зі спадкової справи №1/2016, заявниця єдина подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, але син померлої [PERSON] помер ще 16 червня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved