Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті посилаючись на те, що [INFO] , у м. Горлівка, Донецької області, [PERSON] , [INFO] , про що медичним закладом Горлівським відділенням республіканського бюро СМЕ було видано лікарське свідоцтво про смерть № 1258. При зверненні до органів юстиції для отримання свідоцтва про смерть, оформленого належним чином, заявник зіткнулась із труднощами. Враховуючи те, що на час смерті матері заявника м. Горлівка, Донецької області є тимчасово окупованою територією і медичний заклад, який видав лікарське свідоцтво про смерть, розташований на території тимчасово не підконтрольній українській владі, і цей документ не може бути підставою для отримання в органах ДРАЦС свідоцтва про смерть і не породжує ніяких правових наслідків в Україні, просить суд встановити факт смерті [PERSON] . Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, просить розгляд справи провести без їх участі. Представник Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 21 червня 1958 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, 12 серпня 1965 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу повернула дошлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] та [PERSON] одружилися. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 09 жовтня 1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу заявника змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла у м. Горлівка, Донецької області, про що було видано відповідне лікарське свідоцтво про смерть № 1258. Причина смерті - гостра серцева недостатність. Атеросклеротивний коронарокардіосклероз. В подальшому, заявник звернулась до Дніпровського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації Дніпровського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.01.2020 року, у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пункт 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 315 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення дати, місця, причини смерті та місця постійного проживання померлого на момент смерті в ньому немає. Однак відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Отже, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved