Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з серпня 2013 року по [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Заявник зареєструвався за адресою: [ADDRESS]. Дана реєстрація була здійснена з дозволу основної квартиронаймачки [PERSON] [INFO], яка [INFO] року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2016 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] не була приватизована і щоб перевести на Заявника усі особові рахунки по оплаті комунальних послуг, Заявник 07.06.2017 року звернувся до виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради з заявою про надання згоди на зміну договору найму житлового приміщення, але останні 16.06.2017 року згідно рішення №150 відмовили Заявнику, пославшись на те, що він не надав доказів родинних стосунків з квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Заявник у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що основний квартиронаймач [PERSON] [INFO] мала проблеми зі здоров'ям, як і її син [PERSON] [INFO] Враховуючи той факт, що Заявник не мав де жити, і беручи до уваги, що останній був племінником основного квартиронаймача [PERSON], з дитинства дружив з її сином [PERSON] і відносився до нього як до рідного брата, у 2013 році [PERSON] та [PERSON] вирішили, що жити разом однією сім'єю з [PERSON] їм буде краще. Враховуючи дану обставину, вони запропонували Заявнику переїхати до них жити разом з особистими речами. Після переїзду, Заявник, зі згоди своєї тітки - основного квартиронаймача [PERSON], 27 серпня 2013 року зареєструвався за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації Заявника за вищевказаною адресою підтверджується Довідкою №345 від 01.06.2017 року виданою ОСББ «Донецьке шосе-15» та Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.05.2017 року Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Дана реєстрація була здійснена з дозволу основної квартиронаймачки [PERSON], яка [INFO] року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2016 року, видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1934, оригінал якого знаходиться в Заявника. Основний квартиронаймач [PERSON] [INFO] була рідною тіткою Заявника. Син основного квартиронаймача [PERSON] [INFO] - [PERSON] [INFO], помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2017 року, видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №793, оригінал якого знаходиться в Заявника. [PERSON] [INFO] Заявнику був двоюрідним братом. Даний факт, відповідно до наданої до суду Заявником нотаріально посвідченої 05.10.2017 року приватним нотаріусом ДМНО Румянцевою І.О., заяви, реєстровий 3104, також підтверджує і [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий 21.01.2003 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН [NUMBER], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська 14.06.1983 року, актовий запис №898, яка є донькою [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] та сестрою [PERSON] [INFO], який помер [INFO] року. Вона підтвердила усі вищевказані обставини про проживання Заявника з її матір'ю і братом однією сім'єю та те, що Заявник вів з ними спільне господарство. В подальшому після їх смерті Заявник витрати на поховання поніс також. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України у постанові від 12.06.2013 року №6-32цс/13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно зі ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99, до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно зі ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Як було встановлено судом, заявник проживав однією сім'єю з [PERSON] та [PERSON] з серпня 2013 року по [INFO] року, тобто по день смерті основного квартиронаймача за адресою: [ADDRESS], і суд вважає даний факт встановленим. Встановлення факту родинних відносин, а саме проживання однією сім'єю для заявника має юридичне значення, оскільки надає право реалізувати свої законні конституційні права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved