Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення батьківства, що [PERSON] [INFO], уродженець м.Одеси, громадянин України, що помер [INFO] - є батьком [PERSON] [INFO], уродженця м.Одеса, посилаючись на те, що з вересня 2012 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю, [INFO] у неї народився син - [PERSON], який був зареєстрований в РАЦС зі слів матері, так як [PERSON] на той час тяжко хворів та не міг надати до РАЦСу заяву. [INFO] [PERSON] помер. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву що заперечень щодо вимог заявника немає, просив розглянути справу без його участі. Судом встановлено: [INFO] заявник народила дитину - [PERSON], яку зареєструвала 17.01.2014 року, актовий запис№513 (а.с.4). Згідно листа відділу РАЦС у м.Одесі від 03.09.2014 року, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1ст.135 СК України. Довідкою МСЕК №718236 підтверджено інвалідність 1 групи у [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис №1884 від 17.02.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Зазначені обставини підтверджуються доказами, що надала заявник, а саме, довідкою про склад сім'ї та прописку (а.с.7), актом проживання однією сім'єю складеним сусідами заявника та затвердженим керівником ОСОН «Крива балка» у м.Одесі (а.с.8), поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних у судовому засіданні. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON] [INFO], що помер [INFO]. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved