Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась в суд з заявою про звільнення від виконання повноважень опікуна заінтересовану особу [PERSON], призначену над недієздатним [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги мотивуються тим, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.05.2013 року було визнано недієздатним брата заявниці [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Вказаним вище рішенням суду заінтересовану особу [PERSON] було призначено його опікуном. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03.10.2013 року заявницю [PERSON] також було призначено його опікуном. 16.08.2012 року недієздатний [PERSON] надійшов до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 на лікування на загальних підставах. Постановою Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 23.11.2012 року до недієздатного [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом. Однак, після прийняття судом вказаного вище рішення заінтересована особа [PERSON]М фактично не виконувала та не виконує в даний час свої обов'язки опікуна, тобто добровільно усунулась від виконання покладених на неї обов'язків опікуна. Фактично після призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] вона на протязі трьох з половиною років не піклувалася про нього. Проте, пенсію недієздатного [PERSON] весь цей час вона використовувала на свої потреби. За період 2014-2015 років опікун [PERSON] декілька разів купувала ліки для брата, туалетний папір, хлорку та миючі засоби. Ні одягу, ні продуктів харчування за весь час перебування недієздатного [PERSON] в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1 остання не купувала. Всі ці роки вона категорично заперечувала проти того, щоб недієздатний [PERSON] повернувся додому після лікування. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року недієздатному [PERSON] змінено вид раніше застосованих примусових заходів медичного характеру з примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мого проживання, а саме: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Космічна, 92. При цьому заявниця [PERSON] наголошує, що при розгляді заяви Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 як в Житомирському районному суді, так і в Апеляційному суді Житомирської області 07.12.2015 року опікун [PERSON] була категорична проти задоволення вказаної вище заяви. Проте, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07.12.2015 року ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року залишено без зміни. Тобто, з наведеного вище вбачається, що доля недієздатного [PERSON] його дружину (опікуна) [PERSON] не цікавить, їй потрібна лише його пенсія, яку вона бажає і в подальшому використовувати на свої власні потреби. 08.12.2015 року заявниця [PERSON] забрала недієздатного [PERSON] з лікарні та з того часу він проживає разом з нею, вона здійснюю нагляд за ним, опікується ним та станом його здоров'я. За місцем реєстрації недієздатного [PERSON] залишилися його власні речі, яка опікун [PERSON] не віддає, вона не впускає його на подвір'я та їх будинок, при цьому не віддає останньому жодних документів. У свою чергу заявниця [PERSON] будь-яких перешкод для заінтересованої особи [PERSON] у спілкуванні з її чоловіком (недієздатним [PERSON]М.) та доглядом за ним не чинить. Починаючи з 2012 року та фактично по даний час недієздатним [PERSON] опікується його сестра (опікун) [PERSON] Він проживає разом із нею, вона доглядаю його, купую необхідні йому речі, продукти харчування та все необхідне за свої власні кошти. На даний час вона займається протезуванням зубів недієздатному [PERSON] У судовому засідання заявниця та її представник на підставі договору про надання правової допомоги від 02.02.2016р. [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги також підтримала, просила суд їх задовольнити. У судове засідання заінтересована особа - [PERSON] та її представник на підставі договору про надання правової допомоги від 30.07.2015 року [PERSON] не зявились, надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні на підставі наведених у письмовому запереченні доводів (а.с.47-48). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили викладені у заяві [PERSON] обставини, а саме те, що починаючи з 2012 року та фактично по даний час недієздатним [PERSON] опікується його сестра (опікун) [PERSON] Він проживає разом із нею, вона доглядаю його, купую необхідні йому речі, продукти харчування та все необхідне за свої власні кошти. На даний час вона займається протезуванням зубів недієздатному [PERSON] У 2015 році заявниця [PERSON] забрала недієздатного [PERSON] з лікарні. Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.05.2013 року було визнано недієздатним брата заявниці [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Вказаним вище рішенням суду заінтересовану особу [PERSON] було призначено його опікуном (а.с.9). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03.10.2013 року заявницю [PERSON] також було призначено його опікуном (а.с.10). 16.08.2012 року недієздатний [PERSON] надійшов до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 на лікування на загальних підставах. Постановою Бердичівського міськрайсуду Житомирської області від 23.11.2012 року до недієздатного [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом. Однак, після прийняття судом вказаного вище рішення заінтересована особа [PERSON]М фактично не виконувала та не виконує в даний час свої обов'язки опікуна, тобто добровільно усунулась від виконання покладених на неї обов'язків опікуна. Фактично після призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] вона на протязі трьох з половиною років не піклувалася про нього. Проте, пенсію недієздатного [PERSON] весь цей час вона використовувала на свої потреби. За період 2014-2015 років опікун [PERSON] декілька разів купувала ліки для брата, туалетний папір, хлорку та миючі засоби. Ні одягу, ні продуктів харчування за весь час перебування недієздатного [PERSON] в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1 остання не купувала. Всі ці роки вона категорично заперечувала проти того, щоб недієздатний [PERSON] повернувся додому після лікування. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року недієздатному [PERSON] змінено вид раніше застосованих примусових заходів медичного характеру з примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мого проживання, а саме: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Космічна, 92 (а.с.11-13). При цьому заявниця [PERSON] наголошує, що при розгляді заяви Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 як в Житомирському районному суді, так і в Апеляційному суді Житомирської області 07.12.2015 року опікун [PERSON] була категорична проти задоволення вказаної вище заяви. Проте, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07.12.2015 року ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року залишено без зміни (а.с.14-15). Тобто, з наведеного вище вбачається, що доля недієздатного [PERSON] його дружину (опікуна) [PERSON] не цікавить, їй потрібна лише його пенсія, яку вона бажає в подальшому використовувати на свої власні потреби. 08.12.2015 року заявниця [PERSON] забрала недієздатного [PERSON] з лікарні та з того часу він проживає разом з нею, вона здійснюю нагляд за ним, опікується ним та станом його здоров'я. За місцем реєстрації недієздатного [PERSON] залишилися його власні речі, яка опікун [PERSON] не віддає, вона не впускає його на подвір'я та їх будинок, при цьому не віддає останньому жодних документів. Починаючи з 2012 року та фактично по даний час недієздатним [PERSON] опікується його сестра (опікун) [PERSON] Він проживає разом із нею, вона доглядаю його, купую необхідні йому речі, продукти харчування та все необхідне за свої власні кошти. На даний час вона займається протезуванням зубів недієздатному [PERSON] Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Виходячи зі змісту ч.1 та ч.3 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. Відповідно до ч.2 ст.241 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Outcome: approved