Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 29.09.1993, видане згідно розпорядження органу приватизації від 29.09.1993, № ІІІІ, на квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Заявлені вимоги мотивує тим, що вона , як приймаюча сторона з метою оформлення посвідки на тимчасове проживання на території України іноземця звернулася до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, де під час перевірки поданих нею документів їй повідомили про розбіжності в написанні її прізвища в паспорті громадянина України та в свідоцтві про право власності на житло. Вказані розбіжності перешкоджають заявнику оформити посвідку на тимчасове проживання на території України іноземця. Ухвалою суду від 19.02.2021 заява [PERSON] прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі (а.с.16). Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, учасники в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримані ним повністю. Представник заінтересованої особи звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встанволено наступне. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , приєднаної до матеріалів справи, заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. П-Малишевська, Каргопольського району Архангельської області (а.с.4). В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (зворотній бік а.с.4). Згідно повідомлення Горішньоплавнівського міського відділу УДМС України в Полтавській області, громадянка [PERSON] дійсно документована 21.02.2001 Комсомольським МВ УМВС України в Полтавській області паспортом громадянина України серії [NUMBER] у зв`язку із загальним обміном на підставі паспорта громадянина СРСР серії [NUMBER] виданого 17.03.1977 Заполярним МВВС Печенгського РВВС Мурманської області (а.с.7). В трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с.5), свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 09.05.1961 (зворотній бік а.с.5), свідоцтві про народження сина заявниці [PERSON] серії [NUMBER] (зворотній бік а.с.5) прізвище заявниці на російській мові зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведений у ч.1 ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про всановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Враховуючи, що рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання на території України іноземця, а розбіжності у прізвищі заявника перешкоджають їй у оформленні вказаної посвідки, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою. Виходячи з досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1993, видане згідно розпорядження органу приватизації від 29.09.1993 № ІІІІ на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved