Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року у неї на території Автономній Республіки Крим тимчасово окупованій Російською Федерацією, народилась дитина жіночої статі. На момент народження на території АР Крим не було жодного державного органу влади України у якому можна було б зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження українського зразка. Внаслідок чого заявник звернулася до Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області для проведення державної реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження, однак заявнику було письмово роз'яснено працівниками РАЦСу і відмовлено з посиланням на відсутність медичного свідоцтва про народження встановленої форми. У зв'язку з чим заявник просить суд встановити факт народження в неї [INFO] року дитини жіночої статі у м. Євпаторія АР Крим. Заявник в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, заявник звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, заінтересована особа також подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до пункту 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пунктів 1, 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим - тимчасово окупована територія є невід'ємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. З дубліката медичного свідоцтва про народження від 24 березня 2017 року вбачається, що [INFO] року о 13.10 годині в м. Євпаторія у [PERSON] народилася дитина жіночої статі. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, дублікат медичного свідоцтва про народження у [PERSON] дитини жіночої статі, що виданий «Євпаторійським пологовим будинком» Державної бюджетної установи охорони здоров'я Республіки Крим 24 березня 2017 року є недійсним і не створює правових наслідків. З зазначеної підстави та у зв'язку з тим, що наявний у заявника [PERSON] медичний документ не відповідає чинному законодавству, то 04 квітня 2017 року Суворовським районним у місті Херсоні ВДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області було відмовлено у державній реєстрації народження. Згідно ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації батьківських прав відносно дитини жіночої статі, що народились [INFO] року, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved