Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Заявники прохають суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що сім`я розпалася та збережена не може бути. Подали спільну заяву в порядку окремого провадження. Надали копію нотаріально посвідченого договору щодо сплати аліментів на спільну дитину. Прохали залишити обом прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 14.12.20 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду. В судове засідання сторони з`явились. Згідно до положень ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.\~Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно із п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того,\~подружжя\~подає до суду договір про розмір аліментів на дитину(дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального\~ посвідчення\~ такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Згідно п. 3постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Як вбачається із матеріалів справи, 12.12.2003 року було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини припинені. Нотаріально посвідченим договором від 27.11.2020 р. встановлено що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] буде щомісяця сплачувати тверду грошову суму 3000 грн. у вигляді аліментів. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ця сім`я розпалася та підстав до її збереження встановлено не було. Питання щодо утримання дитини сторонами узгоджено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved