Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

заявник звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в [ADDRESS] померла її матір. Однак у зв'язку з відсутністю належним чином оформленого свідоцтва про смерть заявниці відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], що змусило її звернутися до суду. Учасники процесу до суду не прибули. Зважаючи що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №130 та довідки про причину смерті від 19 березня 2018 року [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] від хронічної недостатності кровообігу; атеросклеротичного кардіосклерозу. Згідно відмови Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області №16.9-23/2775 від 03 липня 2018 року заявниці відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті матері у зв'язку з тим, що нею на підтвердження факту смерті не пред'явлено медичний документ, форма якого відповідала б формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України №142 від 15 травня 2017 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті - [INFO] та місцем смерті - [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті матері. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. За таких обставин подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved