Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] сумісно з [PERSON], померлим [INFO], в будинку [ADDRESS], в період з 08 лютого 2005 року по день відкриття спадщини - [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 /2 частини житлового будинку з господарським будівництвом розташованого по [ADDRESS], яке він за життя не вспів належним чином оформити. Спадкоємців перших трьох черг він не мав. Єдиним спадкоємцем четвертої черги є заявник, оскільки вони сумісно проживали більше 5 років однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Також те, що [PERSON] з заявником разом вели загальне сумісне господарство, були пов'язані спільним побутом та мали на подружніх засадах права та обов'язки. Встановлення факту сумісного проживання заявнику потрібен для визнання за нею права бути спадкоємцем четвертої черги по закону. Заявник в судове засіданні не з'явилася, але звернулася з заявою про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа Нижнедуванська сільська рада Сватівського району Луганської областітакож звернулася до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог заявника не заперечують. Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню, враховуюче наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с.4), після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 /2 частини житлового будинку з господарським будівництвом розташованого по [ADDRESS] (а.с.5) Також судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] в с. Нижня - Дуванка Сватівського району Луганської області проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON]з 2005 року до дня його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Нижнедуванська сільська рада Сватівського району Луганської області(а.с. 10). Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 55 Конституції України заявник має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 124ч2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Нормою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини. Враховуючи ті обставини, що заявник не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину, обставини справи визнані сторонами, то суд вважає встановленими обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог і це є підставою для задоволення заяви в повному об'ємі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved