Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду, прохаючи установити факт її проживання на території смт. Рокитне Київської області в період з 26.04.1986 по 29.04.1990. В обґрунтування заяви посилається на те, що з дня свого народження, а саме з 01.01.1951, по 05.05.1973 вона проживала в [ADDRESS] . Після одруження, а саме з 05.05.1973 і по теперішній час вона разом зі своює сімєю проживає в цьому ж населеному пункті по [ADDRESS] . З 01.01.1951 по теперішній час він перебуває на обліку у Рокитнянській центральній районній лікарні ( тепер в комунальному некомерційному підприємстві Рокитнянської районної ради Київської області «Рокитнянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги»). Зазначає, що з 23.11.1971 по 02.12.1997 вона працювала на посаді вихователя у Рокитнянському дитячому садку №1 (тепер ДНЗ «Малятко»), що в смт Роиктне Київської області по вул. Незалежності , 24, яке зазнало радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС і відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю. Згідно довідки МСЕК з 12.07.1999 вона є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. 28.07.1999 вона отримала посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (І категорії) серія [NUMBER] Згідно Постанови Кабінету Міністрів № 551 від 11.07.2018 вона зобов`язана замінити вказане посвідчення на посвідчення нового затвердженого зразка. У листопаді 2019 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА з цього питання, але їй було відмовлено по причині відсутності даних реєстрації її місця проживання на території селища з 26.04.1986 по 29.04.1990 та рекомендовано надати відповідну довідку з органу місцевого самоврядування про вказану обставину. Наразі, і там їй було відмовлено, оскільки будинкова книга містить дані про реєстрацію її місця проживання натериторії селища лише з 29.04.1990. Посилається, що таким чином виникла необхідність у встановленні факту її проживання на території смт. Рокитне Київської області в період з 26.04.1986 по 29.04.1990 для подачі документів до Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА. Самостійно вона не може довести такий факт, а тому вимушена звертатись до суду. Заінтересована особа - управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду заяви, до суду свого представника не направила. За таких обставин суд, заслухавши думку сторони заявника та у відповідності до ст..223 ЦПК України ухвалив провести розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні заявник заяву підтримала за викладених у ній обставин і підстав та просила задовольнити. Заслухавши у судовому засіданні заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що заявниця з 01.01.1951 і по теперішній час проживає на території смт Рокитне Київської області і з 23.11.1971 по 02.12.1997 працювала на посаді вихователя у Рокитнянському дитячому садку №1 (тепер ДНЗ «Малятко»), що в смт Рокитне Київської області по вул. Незалежності, 24. З 12.07.1999 вона являється інвалідом першої групи довічно по захворюванню, що звязане з впливом аварії на ЧАЕС та потребує стороннього догляду. 28.07.1999 вона отримала посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (І категорії) серія [NUMBER] У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА для заміни вказаного посвідчення на посвідчення нового зразка. Проте їй було відмовлено по причині відсутності підтверджуючих даних про її місце проживання в смт Рокитне, починаючи 26.04.1986, та рекомендовано надати з цього приводу довідку органу місцевого самоврядування , яка б підтверджувала таку обставину. Її звернення з цього питанння до Рокитнянської селищної ради залишено без задоволення по причині відстуності підтверджуючих документальних даних про факт реєстрації її місця проживання на території селища, починаючи з 26.04.1986 по 29.04.1990. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст.. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Одним із видів справ даної категорії є справи про встановлення фактів, що має юридичне значення (п.5 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За встановлених судом обставин справи та вказані положення закону факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає їй можливість скористатись своїм правом на заміну посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, яке було видано на її імя раніше, на посвідчення нового зразка. Іншого способу встановлення даного факту законодавством на даний час не передбачено, а тому він може бути встановлений судом і що охвачується вимогами ст.315 ЦПК України та положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Враховуючи вищевикладені обставини, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved