Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Заявники звернулися до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0160985 право на земельну часту (пай). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на день смерті проживав разом із нею, після смерті зберігав оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) та користувався особистими речами спадкодавця. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок [ADDRESS] . Вони (заявники), як спадкоємці першої черги за законом (дружина та дочка відповідно), фактично вступили в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , на день смерті проживали разом із ним, після смерті користуються його особистими речами, інструментом та житловим будинком. Вони (заявники) зверталися до нотаріуса з метою оформлення спадщини, яка належала [PERSON] та [PERSON] , але їм було відмовлено у заведенні спадкової справи у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та ними (заявниками) після смерті [PERSON] . Заявники просили встановити факт, що: - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - вони прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні заявники та їх представник заяву підтримали з підстав, які у ній зазначені, та просили її задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає вимоги та просить розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними у матеріалах справи доказами. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] була одружена з [PERSON] , у них народилася дочка [PERSON] . Матір`ю [PERSON] була [PERSON] , яка померла у 1999 року та на день смерті проживала разом із сином [PERSON] та його сім`єю. Поховання [PERSON] здійснював син [PERSON] із дружиною. [PERSON] на день смерті проживав із дружиною та дочкою. Вислухавши пояснення заявників, їх представника, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 10; 11). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя заповітів не складали, спадкові справи після їх смерті не заводилися, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28-29; 31; 33; 35-37). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] та [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (зворот а.с. 9; а.с. 12-14). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав разом із нею, після смерті зберігав оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0160985 та користувався її особистими речами. На день смерті [PERSON] заявники проживали разом із ним, після смерті користуються його особистими речами, інструментом та житловим будинком, що підтверджується поясненнями заявників, їх представника та показаннями свідка [PERSON] . Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] та заявники після смерті [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. У судовому засіданні встановлено, що заявники зверталися до нотаріуса з метою оформлення спадщини, яка належала [PERSON] та [PERSON] , але їм було відмовлено у заведенні спадкової справи у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та ними (заявниками) після смерті [PERSON] , що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу № 11/01-16 від 6 лютого 2020 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують факти, які просять встановити заявники. Встановлення цих фактів має для заявників юридичне значення, так як дозволить їм належним чином оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] та [PERSON] . Заявники позбавлені можливості в іншому порядку встановити зазначені факти. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved