Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування особи на утриманні. Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця починаючи з 12 липня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. У зв'язку зі смертю останнього заявниця звернулась до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, однак рішенням управління №1297 від 13 липня 2018 року заявниці було відмовлено та запропоновано встановити факт її перебування на утриманні чоловіка. Заявниця та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з проведення антитерористичної операції в місті Донецьку, заявниця та її чоловік були вимушені змінити місце проживання та перемістились до міста Вугледара, де стали спільно мешкати однією сім'єю та продовжили вести спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. На час сумісного проживання заявниця перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір пенсії останнього був значно більшим від розміру пенсії заявниця, а тому пенсійні виплати [PERSON] були постійним та основним джерелом доходу для існування заявниці. Тому, заявниця просить суд встановити факт її перебування на утриманні [PERSON]. Пізніше на адресу суду від заявниці надійшли уточнення до заяви, яким остання також просила суд встановити факт її сумісного проживання з чоловіком [PERSON]за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-45). Заявниця [PERSON] в судовому засіданні уточнила вимоги заяви та просила суд замінити свідка [PERSON] та допитати в якості свідка [PERSON] В іншій частині вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від Управління на адресу суду надійшло письмове клопотання про проведення розгляду справи без участі представника управління. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що знайомий з заявницею. Показав суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю у місті Донецьку, а заявниця в свою чергу перебувала на утриманні чоловіка - [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що заявниця є рідною сестрою її чоловіка. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю, вели спільний побут та мали спільний бюджет. Показала суду, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка. Суд, вислухавши пояснення заявниці та покази свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з 12 липня 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 липня 1997 року (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, чоловік заявниці [PERSON], у віці 61 року, помер [INFO] (а.с. 11). Заявниці було відмовлено Волноваським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №1297 від 13.07.2018 року у зв'язку з тим, що заявниця з чоловіком зареєстровані за різними адресами, не підтверджено факт спільного проживання (а.с. 14-15). Як вбачається з копії паспорту заявниці серії [NUMBER] та копії паспорта померлого [PERSON] серії [NUMBER], останні з 09 вересня 1992 року були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 7-8). Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення №1460007907 від 06.10.2015 року [PERSON] перемістилась з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого 20 квітня 2011 року, [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсійної виплати якої становить 1456,11 гривень, що підтверджується довідкою №4122 від 16.08.2018 року, виданою УПФУ в м. Вугледарі Донецької області (а.с. 12, 16). Як вбачається з пенсійного посвідчення [NUMBER] від 13.07.1994 року чоловік заявниці - [PERSON] отримував пенсію за віком, щомісячний розмір пенсійної виплати якого становить 3037,07 гривень, що підтверджується довідкою №45 від 21 лютого 2019 року, виданою УПФУ в м. Вугледарі Донецької області (а.с. 13, 49). З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що заявниця спільно проживала однією сім'єю з [PERSON], а пенсійні виплати останнього, були для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів існування. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]в частині визнання факту її сумісного проживання з чоловіком [PERSON]за однією адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму [PERSON] (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту її перебування на утриманні [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж визначені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved