Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона є рідною донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 26.06.1975 року (а. с. 6). Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , в м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для отримання свідоцтва про смерть заявниці було відмовлено, оскільки надані для реєстрації смерті документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявниця з`явилася, пояснила суду що дійсно є донькою особи, факт смерті якої вона просить встановити та підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , в м. Донецьк, Донецької області. Заінтересована особа повідомлена про час, дату і місце судового розгляду належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши заявницю, дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року зі змінами (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 року № 410-р), м. Донецьк входить до цього переліку і є тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявницею для підтвердження цього факту пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявниця, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, уродженкою с. Отрадне Покровського району Дніпропетровської області, відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданного Васильківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.08.1999 року та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Адреса тимчасової реєстрації внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] . Особа заявниці встановлена в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт родинного зв`язку заявниці з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.06.1975 року, відповідно до якого [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 16. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Данилівка Покровського району Дніпропетровської області, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02 лютого 2000 року, була громадянкою України. Таким чином, судом встановлений родинний зв`язок між заявницею та померлою особою і встановлено, що померла є матір`ю заявниці. Як вбачається з так званого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки від 15.09.2020 року, [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Згідно наданої заінтересованою особою інформації станом на день розгляду справи в суді наявний актовий запис про шлюб, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Інформацію про зареєстровану в установленому порядку інформацію про смерть [PERSON] від заінтересованої особи не надходило. В матеріалах справи також містяться копії лікарського свідоцтва про смерть № 209 та довідки про причину смерті № 209 [PERSON] від 20 вересня 2020 року, виданих на території невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки. Згідно наданих пояснень заявниці, інших письмових доказів, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] знаходилася в м. Донецьк Донецької області та померла в м. Донецьк, Будьонівський район, Донецької області. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, оскільки наведені заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, [PERSON] , так як дозволить використати право на реєстрацію смерті матері, [PERSON] та на отримання свідоцтва про її смерть встановленого зразку, видане відповідним державним органом України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 319 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved