Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду із дійсною заявою, в якій зазначила, що 20.10.2016 року перебуваючи на тимчасово окупованій території у м.Луганськ у неї народилась дитина, хлопчик, про що їй Державним закладом «Луганський перинатальний центр» було видане медичне свідоцтво про народження №566 від 20.10.2016 року. При зверненні до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області їй було відмолено у проведенні державної реєстрації факту народження дитини так як на підтвердження даного факту нею був предявлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». У звязку з неможливістю проведення державної реєстрації факту народження дитини органами цивільного стану заявник просить суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], народила 20 жовтня 2016 року у м.Луганську хлопчика, батьком якого є [PERSON], зазначивши ім'я дитини як [PERSON]. В судове засідання заявник не зявилась, у заяві просила справу розглядати без її участі. Від заінтересованої особи Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла письмова заява, відповідно до якої заінтересована особа просила справу розглядати без участі їх представника. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами. Згідно з\~ Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року,\~ тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади\~ тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,\~ місто Луганськ визначено\~ таким населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~ підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №566 від 20.10.2016 року, виданого державним закладом «Луганський перинатальний центр», [PERSON] 20 жовтня 2016 року о 02-25 год народила дитину, хлопчика, вагою 3000 грам (а.с.6). Крім того факт народження [PERSON] 20.10.2016 року у м.Луганськ дитини підтверджується виписним епікризом з історії пологів №1184, відповідно до якого [PERSON] була госпіталізована до Луганського перинатального центру 03.10.2016 року, пологи відбулись 20.10.2016 року, а також обмінною картою пологового будинку, пологового відділення у лікарні від 25.10.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] 20.10.2016 року народила дитину (а.с.7-8) У заяві заявник зазначила батьком дитини [PERSON]. При\~ оцінці наданих заявником медичних документів - медичного свідоцтва про народження №566, а також виписного епікризу та обмінної карти як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів,\~ кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав надане медичне свідоцтво про народження №566, обмінну карту та виписний епікриз з історії пологів №1184, які видані державним закладом «Луганський перинатальний центр»,\~ суд визнає належними і допустимими\~ доказами на підтвердження факту народження\~ хлопчика [PERSON], 20 жовтня 2016 року, матір'ю якого є\~ [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що факт народження\~ дитини,\~ [PERSON], 20 жовтня 2016 року в місті Луганську, Луганської області, Україна, у [PERSON], [INFO] є доведеним, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved