Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та свої вимоги мотивує тим, що вона є племінницею [PERSON] , яка [INFO] померла. Усе своє життя від народження до старості тітка [PERSON] проживала у с. Хількове Лебединського району Сумської області, працювала в колгоспі, вийшла на пенсію. В зазначеному селі також народилася і заявниця та її батько [PERSON] - рідний брат [PERSON] . Заявниця після закінчення школи у с. Лифоному виїхала на навчання до міста Чернігів, де познайомилася із своїм майбутнім чоловіком. Після закінчення навчання заявниця переїхала проживати до свого майбутнього чоловіка у с. Дзержинське (Лугове) Низівської селищної ради, 23 квітня 1977 року вона уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Після створення власної родини, заявниця не припинила відносин із батьками та тіткою, які проживали недалеко від заявниці. Заявниця постійно відвідувала батьків та тітку, допомагала по господарству, допомагала у догляді за худобою та городом. Після смерті матері заявниці у 1985 році, її батько переїхав до міста Лебедин, де зійшовся з іншою жінкою. Проте заявниця продовжувала навідувати тітку, намагалася підтримувати батьківську хату у с. Хількове, доглядала за могилою матері. Разом із чоловіком час від часу допомагали тітці обробляти город, доглядати за двором, заготовляти дрова.Коли тітка заявниці була майже немічною, досить складно обходилася без сторонньої допомоги, заявниця вирішила забрати її до себе у с. Дзержинське, адже власних дітей тітка не мала, приглянути за нею було нікому. Доживала свого віку тітка разом із заявницею у с. Дзержинському, де [INFO] внаслідок захворювання і померла. Після смерті тітки, заявниця її поховала у с. Дзержинському та провела усі необхідні ритуальні обряди. Оскільки на час смерті тітки, її майно, яке можна було б успадкувати, було відсутнє, заявниця до нотаріуса і не зверталася, оскільки це було непотрібно. Уже після багатьох років після смерті тітки, заявниці стало відомо, що у власності тітки перебувала земельна ділянка, що розташована на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області. Звернувшись до відділення держгеокадастру, заявниці надали копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0062458 від 27 червня 1996 року. Зазначений сертифікат видавався [PERSON] на підставі рішення Лебединської райдержадміністрацїї від 23 травня 1996 року №160 в тому, що їй належить право на земельну часту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТ ЗТ «МАЯК» розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах. Таким чином вказаний сертифікат видавався уже після смерті тітки, оскільки вона була у списках приватизації САПТ ЗТ «МАЯК». Звернувшись на прийом до нотаріуса та надавши наявні документи, нотаріус повідомила заявницю, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявниці слід встановити факт родинних відносин, оскільки деякі документи, що засвідчують родинні відносини взагалі відсутні. Крім цього нотаріус виявила помилку у сертифікаті на право на земельну частку (пай), а саме помилку у написанні прізвища її тітки: прізвище в сертифікаті записано як « [PERSON] », у той час, як у свідоцтві про смерть останньої прізвище записано « [PERSON] ». Заявниця також зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці, її батьком записаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] ». Так само заповнене і свідоцтво про народження рідної сестри заявниці. Вказані обставини пояснюються тим, що батьки заявниці ніколи не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому ймовірніше за все, заявниці від народження присвоєно прізвище її матері. Як відомо заявниці, її батько у той час взагалі не мав паспорта, як і більшість мешканців сільської місцевості. Паспорт батько отримав у 1977 році. Окрім зазначеного свідоцтва від батька у заявниці взагалі нічого не збереглося, оскільки доживав він свого віку в іншій родині, в іншому місті, сімейних стосунків з доньками майже не підтримував. Єдине, що закарбувалося у пам`яті заявниці це сімейна сварка між батьками, в якій її батько наполягав на узаконенні шлюбних відносин для того, щоб доньки мали його прізвище, проте матір не погоджувалася, мотивуючи це тим, що доньки вийдуть заміж і змінять прізвище. У свідоцтві про народження батька заявниці, батьками записані (російською мовою): [PERSON] та [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження с. М.Ворожба Лебединського району Сумської області. Оскільки свідоцтво про народження тітки заявниці не збереглося, заявниця звернулася до Державного архіву Сумської області із заявою про видачу архівної довідки про народження. У вказаній заяві заявниця вказала батьків тітки (рідних діда та бабу заявниці) та всю наявну у заявниці ідентифікуючу інформацію. 13 лютого 2020 року заявниця отримала лист архівної установи №Л-15, відповідно до якого у книзі реєстрації актів цивільного стану про народження по Ворожбянській сільській раді Лебединського району Сумської області за 1922 рік відомостей про народження [PERSON] немає. Самостійний пошук у метричних книгах фонду архіву за 1919-1925 роки також не приніс бажаного результату. Заявниця знайшла записи про народження своєї старшої тітки, 1919 року народження, натомість відомості про народження за 1922 рік, як виявляється збереглися не повністю, а тому відомостей про народження [PERSON] взагалі немає. Стосовно помилки у правовстановлюючому документі, а саме у сертифікаті на право на земельну часту (пай) сер. СМ №0062458 зазначає, що у вказаному сертифікаті, наявна технічна помилка у написанні прізвища тітки заявниці, зокрема у сертифікаті записано « [PERSON] », у той час як у свідоцтві про смерть, яке видавалося на підставі паспорта, записано « [PERSON] ». Вказана помилка є звичайною опискою, яка була допущена внаслідок схожого написання прописом літери «а» та «о», особливо якщо після букви «о» слідує буква «ш». Посилаючись на вказані обставини, заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною тіткою заявниці, а також просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) сер. СМ №0062458, виданий 27 червня 1996 року на ім`я [PERSON] , який зареєстровано 28 червня 1996 рогу в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № [NUMBER] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2020 року заяву залишено без руху, заявнику надано час для усунення недоліків. 27 березня 2020 року заявницею надано документи на виконання ухвали суду від 16 березня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2020 року відкрите провадження у вказаній справі, призначено розгляд справи на 13 липня 2020 року об 11 год. 00 хв. 13 липня 2020 року протокольною ухвалою головуючого, розгляд заяви відкладено до 01 жовтня 2020 року, 14 год. 00 хв. за клопотанням представника заявника. В даному судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Від селищного голови Низівської селищної ради та завідувача Сумської районної державної нотаріальної контори надійшли заяви, в якій просять розглянути справу без представника, заперечень проти заяви немає. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю записано - [PERSON] , в графі батько зазначено [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). 23 квітня 1977 року [PERSON] , та [PERSON] уклали шлюб, прізвище чоловіка та дружини після укладення шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). З копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07 березня 1996 року, видане Низівським селищним виконкомом Сумського району Сумської області (а.с. 8). З повідомлення Державного архіву Сумської області від 13 лютого 2020 року №Л-15, що адресоване на ім`я [PERSON] , вбачається, що у книзі реєстрації актів цивільного стану про народження по Ворожбянській сільській раді Лебединського району Сумської області за 1922 рік відомостей про народження [PERSON] немає (а.с. 11). З довідки, що видана виконкомом Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області від 05 грудня 2019 року №1383, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно мала на території сільської ради земельну ділянку частку (пай) згідно сертифіката серія СМ №0062458 площею 5,25 га в умовно кадастрових гектарах (а.с.12). З копії сертифікату на права на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] , яка проживає в с. Хількове, Лебединського району, Сумської області на підставі рішення Лебединської райдержадміністрації від 23 травня 1996 року №160 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТ ЗТ «МАЯК», розміром 5, 67 в умовних кадастрових гектарах (а.с.13-14). Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є її сестрою по матері, але у них різні батьки. Тітка [PERSON] жила сама, дітей не було, і заявниця завжди їздила їй допомагала. У [PERSON] був брат [PERSON] , він був її відчим. Заявниця є дочкою [PERSON] . Мама з відчимом не були розписані. [PERSON] визнавав, що заявниця є його донькою. [PERSON] добре ставилася з заявницею, вони допомагали один одному. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він одружений з сестрою заявницею [PERSON] з 1975 року. З того часу і, йому відомо, що заявниця є племінницею [PERSON] . Він бачив, що вони родичалися, допомагали один одному. В основному заявниця опікувалася [PERSON] . Він також в подальшому навідувався. Коли захворіла [PERSON] , то заявниця забрала її в с. Дзержинське, потім її в с. Низи поклали в лікарню, заявниця та його жінка доглядали за нею і організовували поховання. Логошна є тіткою заявниці, так як брат [PERSON] є батьком заявниці. Пояснив, що з батьком заявниці він був знайомий не довго, так як він відбував покарання, а коли повернувся, то просив його влаштувати на роботу. Потім він в м. Лебедині зійшовся з якоюсь жінкою, і там помер. [PERSON] визнавав заявницю своєю донькою. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ №0062458 прізвище тітки заявниці зазначено з помилкою, а саме: помилково вказано « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », що могло бути викликано різними варіантами перекладу з російської мови на українську мову, оскільки всі інші анкетні дані особи ( прізвище, ім`я ) співпадають з тими даними, що є в паспорті заявниці Таким чином,\~виходячи з\~наведеного,\~суд вважає\~за необхідне\~встановити факт\~належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) сер. СМ № 0062458, виданий 27 червня 1996 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved