Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Заявники звернулись до суду з вказаною вище заявою, в якій просять встановити факт народження дитини жіночої статі 11 листопада 2014 року в м. Сімферополі АРК Крим, батьками якої є громадянка України [PERSON], [INFO] та громадянин України [PERSON], [INFO]. А також встановити факт народження дитини жіночої статі 14 травня 2016 року в м. Сімферополі АРК Крим, батьками якої є громадянка України [PERSON], [INFO] та громадянин України [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилаються на те, що 07.09.2013 року між [PERSON] та до шлюбу [PERSON] укладено та зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. 11.11.2014 року у подружжя народилась дитина жіночої статі. Внаслідок народження дитини 27.11.2014 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видано свідоцтво про народження. 14.05.2016 року у подружжя народилась дитина жіночої статі. Внаслідок народження дитини 25.05.2016 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видано свідоцтво про народження. Місто Севастополь АР Крим як і уся АР Крим є тимчасово окупованою територією. Свідоцтво про народження дитини видане заявникам 30.12.2015 року незаконним органом влади АР Крим є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене вище, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема фактів народження дитини жіночої статі у батьків [PERSON] та [PERSON]. Заявники звернулись до Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для проведення реєстрації новонароджених дітей та отримання свідоцтв про народження. Проте, ними було отримано відмову в проведенні реєстрації у звязку з тим, що ними було надано свідоцтва про народження видані відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя. Працівниками РАЦС було надано розяснення стосовно належного документу для проведення акту реєстрації, а саме для проведення вищезазначених дій треба надати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, не приймаються пологи. Виходячи з викладеного вони не мають можливості зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дітей у інший, аніж як у судовий, спосіб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявники в судове засідання не зявились, надали повноваження представнику. Представник заявників в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб, актовий запис № 579, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі 07.09.2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та до шлюбу [PERSON]. Прізвище дружини змінено на «Вишнякова». З свідоцтва про народження серії І-КМ №508388 від 27.11.2014 року, виданого відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану Уряду Севастополя, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON].\~\~ З свідоцтва про народження серії І-КМ №542550 від 25.05.2016 року, виданого відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON].\~\~ Заявники звернулись до\~Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області\~щодо реєстрації народження сина та у видачі йому свідоцтва про народження. Однак, їм було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, у зв'язку з тим, що подане ними свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових підстав, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово неконтрольованій території та їх діяльності вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Таким чином, свідоцтво про народження про народження серії І-КМ №508388 від 27.11.2014 року, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану Уряду Севастополя та свідоцтво про народження про народження серії І-КМ №542550 від 25.05.2016 року, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно ч. ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст. 9 \~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч.1 ст. 122 СК України,дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. У відповідності до статті 257-1 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявниками доведено, що встановлення юридичних фактів необхідне для реалізації ними батьківських прав, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved