Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, в якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 17.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №121. В підготовче судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та присутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В підготовче судове засідання заявник [PERSON] не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та присутності, проти вимог заявника [PERSON] не заперечує та просить їх задовольнити. Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, згідно з правилами ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як встановлено судом, 17.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №121 (серії І-КИ №234667). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, протилежності поглядів на сімейні відносини, сімейні цінності та обовязки з ведення спільного господарства. Сторони не розуміють один одного. Особисте життя сторін не відповідає спільним інтересам, не виходить підтримувати нормальну моральну атмосферу між ними, вони втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Збереження сімї позивач вважає неможливим і суперечить їхнім інтересам. Між сторонами втрачені фізичні та духовні цінності. На даний момент сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть в звязку з різким погіршенням їхніх сімейних стосунків. Шлюб кожен із сторін хоче розірвати: [PERSON] вперше, [PERSON] вдруге. Примирення між сторонами, а також продовження подальшого спільного життя і збереження сімї позивач вважає неможливим. Майнового спору у сторін немає. Згідно договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 20.06.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) встановлено, що цей договір укладено про те, з ким із батьків буде проживати спільна дитини, яку участь у забезпечення умов його життя братиме кожен з батьків. Відповідно до договору батьки домовились, що вони надалі проживатимуть окремо один від одного (за різними адресами), а також домовились про місце проживання спільної дитини, а саме: дитина буде проживати спільно з матірю, а також домовились про порядок здійснення батьківських прав батьком та матірю. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача\~\~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved