Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Заявник у липні 2017 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що 17.09.1983 зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». На початку липня 2017 року він разом з дружиною поїхали в особистих справах до АР Крим. Для повернення додому вони придбали квитки на [INFO] на маршрутне таксі, яке повинно було здійснити перевезення пасажирів. [INFO] рухаючись в маршрутному таксі в с. Восход на трасі Симферополь-Джанкой сталась дорожньо-транспортна пригода, від отриманих ушкоджень дружина заявника померла на місці дорожньо-транспортної пригоди. Заявник звернувся до Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області для отримання свідоцтва про смерть дружини, проте отримав відмову у державній реєстрації смерті у зв'язку з тим, що, пред'явлені для видачі свідоцтва про смерть документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити факт,що [INFO] в с.Червоногвардійське АР Крим померла [PERSON], [INFO]. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій справу просив розглянути без його участі, заяву підтримав повністю. Представник заінтересованої особи - Тростянецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, відділом була подана заява про розгляд справи без участі представника відділу, заперечень не подано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заявник [PERSON], [INFO],17.09.1983 зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу останній було присвоєно прізвище «[PERSON]». Заявник та його дружина проживали за адресою: [ADDRESS] Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 10.07.2017 серії 35 № [PERSON] померла [INFO] у с.Красногвардійське Красногвардійського району Автономної Республіки Крим у результаті травматичного шоку, множинних переломів ребер у результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6). Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 18 липня 2017 року [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки пред'явлені ним документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.7). Згідно частини 1статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, видане органом на території АР Крим, медичне свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про її смерть. Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Отже, у цьому випадку підлягає застосуванню принцип («Намібійські винятки»), сформульований в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996, параграф 45, «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016), який полягає в можливості оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території є істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації права заявника на спадкування та інших прав. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Червоногвардійське, АР Крим та задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі пункту 8 частини 1 статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved