Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

заявник просить суд надати їй, [PERSON], [INFO], право на укладання шлюбу з громадянином України [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку, посилаючись на те, що станом на 27.05.2015 року їй, [PERSON], виповнилось повних 16 років 8 місяців. На даний час вона має близькі відносини з громадянином України [PERSON]. За час підтримання відносин з [PERSON] вона завагітніла, у зв'язку з чим перебуває на обліку у лікаря-гінеколога Кагарлицької центральної районної лікарні із строком вагітності 14-15 тижнів. Бажаючи скріпити свої відносини та у зв'язку з вагітністю вона та [PERSON] вирішили одружитись. Однак, згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять, а для чоловіка- у вісімнадцять років. При цьому особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Виходячи з вищезазначених норм ст. 22 та ст. 23 Сімейною кодексу України право на одруження виникає у жінки тільки після досягнення нею сімнадцятирічного віку. Оскільки, на даний час їй ще не виповнилось сімнадцяти років відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України вона не може укласти шлюб з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи те, що вона вагітна від [PERSON] та бажає з ним одружитись, укладення між ними спільного шлюбу буде відповідати її інтересам та є перспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків. Крім того, його батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між нею та [PERSON] Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України, враховуючи вищезазначені обставини, суд може прийняти рішення про надання їй права на одруження з [PERSON] до досягнення нею шлюбного віку. Згідно ч. 3 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, про поновлення шлюбу після його розірвання, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій він дає згоду на шлюб його дочки із [PERSON] Заінтересована особа в особі [PERSON] вимоги заявника визнає та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в особі Відділу реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 22, 23 СК України та ст. 234 ЦПК України. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Ст.12 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено право на шлюб. Відповідно до вказаної статті Конвенції чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право на одруження і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Сімейним законодавством України, зокрема ст. 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Крім того, виходячи із положень п. 2 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також, рішення суду має містити прізвище, ім'я, по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 жовтня 1998 року Калінською сільською радою Веселівського району Запорізької області, заявниця [PERSON] народилася [INFO], тобто вона на даний час ще не досягла 18 річного віку, який дає право на шлюб для жінки. Із довідки від 29 травня 2015 № 535 [PERSON] вагітна та перебуває на обліку в жіночій консультації Кагарлицької районної лікарні. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства (ч.1 ст.3 СК України). За загальним правилом ч. 1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». При таких встановлених обставинах справи, оцінивши в своїй сукупності письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON], [INFO], відповідає в повному обсязі її інтересам, а також інтересам майбутньої сім'ї. Заперечень батьків або інших осіб щодо надання права на шлюб немає, підстав для відмови в задоволенні заяви судом не встановлено. Головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявниці і дитини. З огляду на обставини вагітності [PERSON], яка має намір укласти шлюб із [PERSON], надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 24 СК України,

Outcome: approved