Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту спільного проживання однією сім'єю посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є смт. Петрівка Іванівського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із квартири [ADDRESS] Заявник разом з померлими проживали однією сім'єю з 2005 року без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, піклувалися одне про одного. Враховуючи положення ст.1264 ЦК України, то заявник являється спадкоємицем четвертої черги за законом на спадкове майно, оскільки проживав разом з спадкодавцем до дня її смерті більше п'яти років. Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна в нотаріальному порядку заявник не може, оскільки на законному рівні не встановлено його належність до четвертої черги спадкоємця. Заявник у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є смт. Петрівка Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області №2762 від 17.05.2018 року. Заявник проживав разом з померлою з 2005 року по день її смерті, що підтверджується показами свідків, а саме [PERSON] та [PERSON], що в письмовому вигляді підтвердили факт спільно проживання заявника та [PERSON] з 2005 року по день смерті останньої, оскільки були їх сусідами. Також даний факт підтверджується довідкою виданою виконкомом Петрівської селищної рада Іванівського району Одеської області від 18.10.2018 року. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали з спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи положення ст.1264 ЦК України, суд прийшов до висновку, що заявниця являється спадкоємицею четвертої черги за законом на спадкове майно, оскільки проживав разом з спадкодавцем до дня її смерті з 2005 року, тобто більше п'яти років. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В тому числі суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення . Згідно з ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто такого місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Факт, про вставлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявника. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved