overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Заявник в заяві просить постановити рішення, яким встановити, що він, [PERSON] [INFO], працював на посаді тракториста -машиніста в МП «ITC» с. Іванівка, Христинівського району Черкаської області з 24.04.1992 року по 19.08.2003 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що Наказом № 6 від 22.04.1992 року він був зарахований робочим МП «ITC». Наказом № 8 від 24.04.1992 року він був переведений трактористом-машиністом МП «ITC». Наказом № 18 від 19.08.2003 року він був звільнений з посади тракториста-машиніста за власним бажанням згідно поданої заяви. На даний час в зв'язку з досягненням віку що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.в ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме, що трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, і на інших підприємствах сільського господарства -чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених роботах вийти на пенсію він звернувся до управління пенсійного фонду України в Христинівському районі для оформлення даної пенсії. Проте в призначенні йому пенсії на пільгових умовах було відмовлено в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме період роботи в МП «ITC» взагалі не взятий до уваги. Погодитись з таких рішенням він не може, в зв'язку з чим він вимушений звернутись з даною заявою до суду для встановлення юридичного факту. Так самим основним доказом того факту, що з 24.04.1992 року і по 19.08.2003 року він працював трактористом-машиністом є запис в трудовій книжці, яка заведена була на його ім'я, де чітко зазначено, проте що він з24.04.1992 року по 19.08.2003 року працював трактористом-машиністом, довідкою МП «ITC», свідками. Надати виписки з наказів про прийом та звільнення з займаної його посади він в управління пенсійного фонду України в Христинівському районі не надав, оскільки такі відомості про час його роботи в МП «ITC» та відомості про заробітну плату в архів на зберігання не надходили. Де на даний час дані відомості йому не відомо. В судовому засіданні позивач свої заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON], яка діє на підставі довіреності №1521/07 від 15.04.2015 року, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердити той факт, що [PERSON], дійсно працював на посаді тракториста - машиніста в МП «ІТС» с.Іванівка Христинівського району Черкаської області з 24.04.1992 року по 19.08.2003 року. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, беручи до уваги покази свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, її участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з 20.07.1986 по 31.05.1987. Вказану заяву мотивує тим, що 1986 році працювала на посаді табельника-машиніста цех дезактивації Чорнобильської АЕС і в період з 20.07.1986 по 31.05.1987 безпосередньо приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Заявник за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліди війни. Заявник звернулася із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак листом заінтересованої особи від 01.03.2017 року № 36-644 було їй відмолено, оскільки заявником не було надано належних документів підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО. У зв'язку із тим, що відсутність вказаних документів позбавляє можливості скористатись встановленою державною соціальною гарантією, заявник і звернулася до суду із вказаної вище заявою. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1986 році працювала на посаді табельника-машиніста цех дезактивації Чорнобильської АЕС, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно довідки № 8007 від 12.04.2017 заявник з 20.07.1986 по 31.05.1987 брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Факт існування на ЧАЕС формувань цивільної оборони підтверджується Наказом від 19.04.1985, лист Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об'єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 № 672с адресований директору ЧАЕС. Також згідно посвідчення серії [NUMBER] заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони 26.04.1986. Вказану заяву мотивує тим, що 26.04.1986 безпосередньо приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Заявник за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліди війни. Заявник звернувся із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак листом заінтересованої особи від 09.11.2016 року № 36-3192 було відмолено, оскільки заявником не було надано належних документів підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО. У зв'язку із тим, що відсутність вказаних документів позбавляє можливості скористатись встановленою державною соціальною гарантією, заявник і звернувся до суду із вказаної вище заявою. В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, винести рішення на підставі документів, які знаходяться у справі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1986 році працював на посаді в.о. заступника головного інженера з якості в реакторному цеху № 2 (РЦ-ІІ) ЧАЕС , а з 02.12.1986 вже працював на посаді начальника зміни станції. З маршрутного листа [PERSON] № 1108 вбачається, що 26.04.1986 в якості начальника зміни станції проживав та працював на ЧАЕС. (а.с 13) Згідно довідки № 617 від 08.12.1999 (а.с. 14), акту № 171 (а.с. 15) заявник 26.04.1986 перебував на ЧАЕС. Факт існування на ЧАЕС формувань цивільної оборони підтверджується Наказом від 19.04.1985, лист Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об'єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 № 672с адресований директору ЧАЕС. (а.с. 17, 18) Також згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 10) Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони 26.04.1986. Вказану заяву мотивує тим, що з 26.04.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Заявник за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліди війни. Заявник звернувся із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак листом заінтересованої особи від 31.01.2017 року № 36-305 було відмолено, оскільки заявником не було надано належних документів підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО. У зв'язку із тим, що відсутність вказаних документів позбавляє можливості скористатись встановленою державною соціальною гарантією, заявник і звернувся до суду із вказаної вище заявою. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, у поданих запереченнях просив розгляд справи проводити без його участі. Просив у задоволенні заяви відмовити, оскільки заявник не надав належних доказів залучення його формувань цивільної оборони. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1986 році працював на Чорнобильській атомній електростанції на посаді оператора РЗМ 6 групи в реакторному цеху № 1 Чорнобилської АЕС. Згідно наказу Начальника ЦО Чорнобильської АЕС № 2с від 19.04.1985 на станції було створено пункти управління цивільної оборони та всі працівники долучені до формувань цивільної оборони. З довідки № 8/8 вбачається, що заявник як працівник Чорнобильської АЕС отримав заробітну плату в квітні 1986 року (3 дні аварії). Також згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони у період з 26.04.1986. Вказану заяву мотивує тим, що з 26.04.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Заявник за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліди війни. Заявник звернувся із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак листом заінтересованої особи від 27.02.2017 року № 36-597 було відмолено, оскільки заявником не було надано належних документів підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО. У зв'язку із тим, що відсутність вказаних документів позбавляє можливості скористатись встановленою державною соціальною гарантією, заявник і звернувся до суду із вказаної вище заявою. В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, у поданих запереченнях просив розгляд справи проводити без його участі. Просив у задоволенні заяви відмовити, оскільки заявник не надав належних доказів залучення його формувань цивільної оборони. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1986 році працював на Чорнобильській атомній електростанції в автотранспортному підприємстві АТП. Згідно довідки № 254 від 25.07.1991р. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і працював у зоні відчуження 26.04.1986, відноситься до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с. 16) Факт існування на АТП, де працював заявник, формувань цивільної оборони підтверджується Наказом від 19.04.1985 № 2с (а.с. 12-14) Також згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 8) Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], яка померла [INFO] у м. Києві, є його матір'ю. При цьому посилався на те, що документи, які підтверджують їх факт родинних відносин містять розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження заявника, виданому 08.09.80 року, матір'ю вказано: [PERSON]. Після смерті матері він не може прийняти спадщину, у зв'язку з чим необхідно встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні заявник, представник заявника повністю підтримали заяву з наведених у ній підстав та просили її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. [INFO] народився [PERSON], матір'ю записано [PERSON], батьком - [PERSON]. Дослідивши вказані документи та копії договору купівлі-продажу від 01.11.61 року, свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], суд вважає встановленим той факт, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується зібраними по справі доказами та вимога заявника підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що не може оформити договір оренди на земельну ділянку, так як у державному акті його прізвище імя по-батькові записано «Войт Михайло Опанасович», а відповідно до паспорта його прізвище, імя, по-батькові «Войт Михайло Панасович», внести виправлення у державний акт не можливо. Представник заявника у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, проте подала заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з таким. 05 січня 2005 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №037372, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої на території Бучайської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82 га. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №037372 заявнику підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами: - паспортом серії НВ 508813 виданим Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 07 листопада 2008 року на імя [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про народження серії ЯГ №171461 виданого Куражинською сільською радою Новоушицького району, згідно з яким [PERSON] народився 06 квітня 1953 року; - пенсійним посвідченням серії ААЕ №828179 від 28 січня 2010 року виданим на імя [PERSON]; - листом Новоушицької районної державної адміністрації № В-244/10-04-03/17 від 28 березня 2017 року, згідно з яким на даний час державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, зміни та видача дублікатів державних актів не проводиться; - випискою з погосподарської книги Бучайської сільської ради в якій заявник за 1977-2010 роки зазначений як «Войт Михайло Опанасович», а за 2011-2020 роки «Войт Михайло Панасович» Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право на земельну частку (пай) [PERSON], посилаючись на те, що остання працювала в місцевому КСП «ім.Петровського» та їй 20 квітня 1997 року Новоушицькою РДА було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняла заявник. Заявник є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину, зокрема на земельну частку (пай), яка належала останній не може, оскільки при видачі сертифікату була допущена помилка і її зазначено як «[PERSON]». Визнання того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) належить саме [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для спадкування. Представник заявника у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з таким. 20 квітня 1997 року Новоушицькою районною державною адміністрацією був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в якому було помилково вказано по-батькові спадкодавця [PERSON] як «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Згідно зі свідоцтвом про народження виданого 28 жовтня 1954 року серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Струзькою сільською радою 06 квітня 1975 року [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2003 року, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно з випискою з погосподарської книги №8 за 1990-2003 роки в погосподарському номері №672 записана [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса №927/02-31 від 12 грудня 2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Петровського», с.Струга Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в зв'язку з неможливістю встановити факт належності майна на ім'я [PERSON]. Згідно з листом відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області №П-696/0-654/6-16 від 12 грудня 2016 року видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] неможливо через відсутність бланків сертифікатів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Разом з тим заінтересованою особою по справі не заперечується факт належності заявнику майна, право власності на яке посвідчується вищезазначеним документом.

Outcome: approved