Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Заявник звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЗП №076257, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010627200865, на земельну ділянку, площею 5,3800 гектарів, кадастровий номер 2323081200:02:043:0028, що знаходиться на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЗП №032892, зареєстрований 10 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №273, видані на імя [PERSON], належать [PERSON]. Заяву мотивує тим, що 03 квітня 2018 року, померла її мати [PERSON] Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є тільки вона, її донька - [PERSON] Її рідний брат - [PERSON], відмовився від спадщини по заповіту та по закону після померлої матері [PERSON] Її мати [PERSON] за життя зробила особисте розпорядження на випадок смерті, а саме 07 грудня 2010 року склала заповіт, яким заповідала їй земельну ділянку, площею 5,3800 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2323081200:02:043:0028, що знаходиться на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області та земельну ділянку, площею 0,09 гектарів під багаторічними насадженнями та право на вклади з відсотками з рахунку № 91551/1296. Спадщину після померлої матері [PERSON], вона прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Між тим, в даний час, оформити спадщину вона не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах були зроблені помилки в написанні по батькові її матері. Так, її мати, [PERSON], а у Державному акті про право власності на землю та у сертифікаті на право на земельну частку (пай) її по батькові, вказано, як - Василівна. Вищезазначена помилка у правовстановлюючих документах виникла при невірному перекладі по батькові матері з російської мови на українську мову. Встановити факт належності її померлій матері [PERSON], державного акту про право власності на землю та сертифікату на право на земельну частку (пай), в позасудовому порядку не є можливим. В судове засідання заявник не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні заяви. Заінтересована особа - приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 03 квітня 2018 року померла [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва пор смерть, серії І-ЖС № 418100 /а.с.10/. [PERSON] (дошлюне прізвище [PERSON]) Л.Г. є донькою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу /а.с.5,6/. [PERSON] за життя, а саме 07 грудня 2010 року склала заповіт, яким заповідала [PERSON] земельну ділянку, площею 5,3800 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2323081200:02:043:0028, що знаходиться на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, земельну ділянку, площею 0,09 гектарів під багаторічними насадженнями та право на вклади з відсотками з рахунку № 91551/1296 /а.с.11/. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], є її донька - [PERSON] та син [PERSON], який відмовився від спадщини за заповітом та за законом після померлої матері [PERSON], надавши нотаріусу відповідну заяву /а.с.9/. Спадщину після померлої матері [PERSON], [PERSON] прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Оформити спадщину заявниця не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах були зроблені помилки в написанні по батькові її матері. Так, мати заявниці - [PERSON], а у Державному акті про право власності на землю та у сертифікаті на право на земельну частку (пай) її по батькові, вказано, як - Василівна. Вищезазначена помилка у правовстановлюючих документах виникла при невірному перекладі по батькові [PERSON] з російської мови на українську мову. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявниці необхідно для прийняття спадщини. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства»). В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до ч.1 ст.293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЗП №076257, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010627200865, на земельну ділянку, площею 5,3800 гектарів, кадастровий номер 2323081200:02:043:0028, що знаходиться на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЗП №032892, зареєстрований 10 грудня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №273 видані на імя [PERSON] належать [PERSON].

Outcome: approved