Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявоюпро встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 березня 1993 року між колективним сільськогосподарським підприємством «Мирне» (продавець) та ним [PERSON] (покупець), посвідченого Чекаліною А.Я., державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №798, він [PERSON] купив 11/100 частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного свідоцтва Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації від 31 березня 1993 року №102 в [ADDRESS] , 11/100 частин зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі вищезазначеного договору купівлі- продажу і записано в реєстрову книгу №9 під реєстром №8 стор. №140. Фактично заявнику перейшла у власність та належить на праві особистої приватної власності одна ціла частина квартири за №1 (ізольоване помешкання в житловому будинку), а не 11/100 частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до рішення позачергової V сесії Северинівської сільської ради VII скликання від 19 лютого.2016 року №36-VII, вул. Леніна в с.Северинівка перейменована на вулицю Центральна. КП «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 12 жовтня 2020 року була проведена інвентаризація житла та виготовлений технічний паспорт як на цілу частину квартири [ADDRESS] . Заявник просить суд встановити факт, що йому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 березня 1993 року між колективним сільськогосподарським підприємством «Мирне» та ним [PERSON] , посвідченого Чекаліною А.Я., державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №798, перейшла у власність та належить на праві власності в цілому 1 (одна) ціла частина квартири [ADDRESS] . В судове засідання заявник не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що підтримує вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутністьта не заперечував порти задоволення даної заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник являється власником квартири [ADDRESS] . Проте на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 березня 1993 року між колективним сільськогосподарським підприємством «Мирне» (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого Чекаліною А.Я., державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №798, він [PERSON] купив 11/100 частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Частиною першою ст.382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Правові ознаки квартири та житлового будинку містить Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, затверджений наказом Державного комітету України постандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 р. N 507, Державні будівельні норми України - ДБН В.2.215-2005 «Житлові будинки. Основні положення», затверджені Наказом Держбуду України від 18 травня 2005 р. № 80. Квартира - це житлове споруда, яка складається з декількох кімнат, володіє окремим входом і набором необхідних інженерних систем (опалення, каналізація, вентиляція). Розташовується в окремому блоці, де з нею сусідить ще кілька таких приміщень. Інженерні системи квартири є централізованими: це стосується водопостачання, опалення, електрики. У квартирі є елементи, що знаходяться у спільному домоволодінні, якщо ними користується кілька власників одночасно (труби, коридори, сходи). Той факт, що заявник на праві власності саме квартирою, а не 11/100 частинами житлового будинку підтверджується: -технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , виготовленим КП «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації станом на 12 жовтня 2020 року;На другому аркуші технічного паспорту зазначається план квартири, а на четвертому аркуші технічна характеристика квартири: квартира посімейного, спільного заселення розташована на 1-му поверсі ІІ-поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 65,8 кв.м.; --довідкою-характеристикою №175 від 12 жовтня 2020 р. КП «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації»; --копією ордеру №001422 серії ЛА та копіями квитанцій №408 та №23 до приходного касового ордеру; --довідкою Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області №932 від 20.10..2020 року, що [PERSON] дійсно зареєстрований на території Северинівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] в дванадцятиквартирному будинку. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, а саме що заявнику належить на праві власності саме квартира (ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання), а не 11/100 частини житлового будинку, має юридичне значення для нього, оскільки впливає на його правомочність як власника щодо розпорядження квартирою. Іншого порядку встановлення факту, окрім судового, не існує. Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Маршук Т.А. за №54761386 від 26 жовтня 2020 року заявнику відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У частині 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.12, 76 ЦПК України Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити зазначений факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved