Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи її тим, що він народився в м. Херсоні 13.08.1960 р. та постійно проживав на території України, зокрема в м. Херсоні, де і був зареєстрований. З 09.09.1983 по 1990 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак після розірвання шлюбу в 1990 році переїхав проживати в с. Стара Збурївка, де жив без реєстрації до 1992 року. Йому не було відомо про те, що з попереднього місця прописки ([ADDRESS]) його виписано, а коли він про це дізнався, то відразу ж прописався в с. Стара Збурївка за адресою: вул. Леніна, буд.185. Тривалий період він нікуди не звертався, на той час паспорт йому не був потрібен та його ніде не вимагали. У звязку з необхідністю отримання паспорта громадянина України, заявник [PERSON] просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судове засідання заявник не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, свої вимоги заявник [PERSON] підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про місце, дату та час слухання справи повідомлялося належним чином, письмових заперечень по суті заяви на адресу суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів, зокрема, постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення факту постійного проживання заявника на території України необхідне йому для отримання паспорта громадянина України. Так, з матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] народився 13 серпня 1960 року в місті Херсоні, що підтверджується паспортом ІІ-КГ №636043, виданим 12 липня 1978 року Відділом внутрішніх справ Дніпровського райвиконкому м. Херсона. Відповідно до довідки від 04.05.2016, №441, виданої Старозбурївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, гр. [PERSON], 13.08.1960 р. н. проживав в [INFO] (Леніна) без реєстрації з 19.10.1990 р. по 09.11.1992 року. Як вбачається з паспорта ІІ-КГ №636043, виданого 12.07.1978 Відділом внутрішніх справ Дніпровського райвиконкому м. Херсона, заявник [PERSON] з 09.11.1992 був прописаний за адресою: с. Стара Збурївка, вул. Леніна, 185, Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», далі Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. П. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Таким чином, судом встановлено факт постійного безперервного проживання заявника [PERSON], [INFO], станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) по теперішній час на території України, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved