Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, покликаючись на те, що 29 січня 2003 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на ? частку в квартирі №80 на вул. Каховській у м. Львові. Крім нього спадкоємців на частку квартири немає. Після смерті матері він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав за даною адресою, оплачував житлово-комунальні послуги. Однак при зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини він отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви. Просить встановити факт прийняття ним спадщини на ? частку в квартирі №80 на вул. Каховській у м. Львові, після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, давши аналогічні пояснення, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №128-3 від 30 листопада 1994 року квартира №80 на вул. Каховській у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/ Згідно свідоцтва про смерть серії СГ №289182 від 30 січня 2003 року [PERSON] померла 29 січня 2003 року. /а.с. 5/ Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] проживав до січня 2003 року разом з матірю [PERSON] в квартирі №80 на вул. Каховській у м. Львові, здійснював догляд за матірю, після її смерті проживав в даній квартирі та здійснював за нею догляд. Відповідно до абз. 1 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Згідно листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] /а.с. 8/ Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявником чи його представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності або недостатності документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном та окрім того, нотаріус не відмовляв [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а відтак заява є безпідставною. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Outcome: dismissed