Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй документів, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року їй належить 1/2 частка будинку 77 по вулиці Тітова в м. Маріуполі та земельної ділянки за цією адресою, в якому однак допущено помилку, бо заначено прізвище заявника «Никитенко» замість «Нікітенко». На підставі цієї помилки вона отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2006 року та державний акт на право власності на земельну ділянку від 20 серпня 2007 року, де відповідно також була допущена аналогічна помилка у прізвищі заявника. Вказане не дає можливості [PERSON] оформити свої права належним чином, оформити своє місце проживання [INFO]. На підставі переліченого просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2006 року та державний акт на право власності на земельну ділянку від 20 серпня 2007 року, які були видані на [PERSON]. У судове засідання заявник не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність, наполягаючи на задоволенні поданої заяви. Представники 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя та Маріупольського міського управління земельних ресурсів у судове засідання не зявились, надавши суду заяви з проханням вирішити вказану справу без їх участі. Представники реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції до суду не зявились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із паспортом серія ВК № 462579, виданим 16 січня 2008 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області заявниці, вбачається, що [PERSON] народилась 21 квітня 1954 року (а. с. 3). Крім цього на підставі довідки від 1 червня 2016 року ДМС України ГУ в Донецькій області Лівобережного районного відділу в місті Маріуполі вбачається, що [PERSON] 16 січня 2008 року був виданий паспорт (серія ВК № 462579) на підставі непридатності її колишнього паспорту (серія ВА № 965126) (а. с. 8-а). Відповідно до копії довідки від 5 лютого 2008 року про присвоєння ідентифікаційного номеру заявнику вбачається, що № [NUMBER] ДПА в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя був наданий [PERSON] (а. с. 3). За пенсійним посвідченням № [NUMBER], виданим 25 листопада 2009 року вбачається, що воно було видано [PERSON], 21 квітня 1954 р. н. (а. с. 7). На підставі посвідчення (серія АВ № 070698), виданого 24 травня 2012 року УПСЗН Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради вбачається, що воно було видане також [PERSON] (а. с. 8). Натомість за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, посвідченим нотаріально реєстр № 3-1887 (серія ВЕВ № 741579), вбачається, що після смерті [PERSON] спадок успадкувала донька померлої, [PERSON], ІПН: [NUMBER], та який складається з 1/2 частки житлового будинку 77 по вулиці Тітова в м. Маріуполі та земельної ділянки площею 526 кв. м. (кадастровий № 1412300000:01:022:0213), яка розташована по вул. Тітова 77 в м. Маріуполі (а. с. 4). Крім цього відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2006 року (серія ССВ № 360821) Маріупольського БТІ вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, реєстр № 3-1887, власником 1/2 частки будинку 77 по вулиці Тітова в м. Маріуполі є [PERSON] (а. с. 5). Також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЕ № 200273), виданого 20 серпня 2007 року Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів вбачається, що власником на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, реєстр № 3-1887, 1/2 частки земельної ділянки площею 526 кв. м. (кадастровий № 1412300000:01:022:0213), яка розташована по вул. Тітова 77 в м. Маріуполі, є також [PERSON] (а. с. 6). Таким чином на підставі зібраних по справі доказів у їх сукупності суд встановив, що заявник [PERSON] та [PERSON], яка вказана у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2006 року та державному акті на право власності на земельну ділянку від 20 серпня 2007 року, є однією та тією ж самою особою. Внаслідок наведеного суд дійшов висновку про належність заявнику свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2006 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 20 серпня 2007 року. На підставі переліченого суд вважає, що наявні докази по справі вказують на факт належності заявниці вказаних у заяві документів, що в свою чергу необхідно їй для реалізації свого права власності на належне їй нерухоме майно, тому заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved