Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною. В обґрунтування вимог заяви покликається на те, що [PERSON] , [INFO] є його матір`ю. Матір є інвалідом ІІ групи . Страждає психічним захворюванням у формі афективного психозу з 1993 року. Неодноразово проходила лікування у КЗ ЛОР ЛОКПЛ. Заявник стверджує, що незважаючи на важку супутню паталогію [PERSON] зловживає алкоголем, переоцінює свої можливості, поведінка важко корегується медичними засобами. Просить признатичи його опікуном, оскільки в нього є всі необхідні для цього побутові умови. Його дружина [PERSON] не заперечує проти призначення його опікуном матері. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив таку задовольнити. В подальшому у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.. Представник заінтересованої особи Цибрух Я.О. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вимог заяви. В подальшому судове засідання не з`явився. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №319267, виданої Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 03616 /19 [PERSON] , [INFO] , багаторазово стаціонарно лікувалася у КЗ ЛОР ЛОКПЛ, остання виписка 25.10.2019 року з діагнозом: біполярний афективний розлад, поточний змішаний епізод з психотичними симптомами, швидкою заміною фаз, тривалими загостреннями, резистентними до проведеної терапії, суїцидальною спробою у минулому, помірно вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері та стійкою соціально-трудовою дезадаптацією. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 93 від 02.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі біполярного афективного розладу, частими загостреннями і вираженими змінами особистості, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1, 6 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що [PERSON] страждає на психічний розлад її слід визнати недієздатною. З урахуванням обставин справи, характеру психічного розладу [PERSON] , суд вважає, що строк дії рішення слід визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Outcome: approved