Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Заявники звернулись до суду із вказаною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.07.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 412. В обґрунтування зазначають, що 31 липня 2010 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та не сумісністю характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та у вихованні дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, та розмірі аліментів на дитину, ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором Про виховання та утримання дитини від03.12.2019р. Відповідно до умов вказаного договору дитина буде проживати разом з матір`ю. Мати гарантує батькові право вільно відвідувати і спілкуватися з дитиною, а також брати участь у її вихованні. Батько зобов`язується приймати спільну і рівну за обсягом з матір`ю участь у забезпеченні життя дитини. За домовленістю двох сторін, батько гарантує сплачувати на утримання дитини аліменти, не менше 75 (сімдесяти п`яти) відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На день підписання цього договору ця сума становить 1588 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 року спільну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження. У судове засідання заявники не з`явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований 31.07.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №412, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище [PERSON] не змінено. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 03.12.2019 року між заявниками укладено Аліментний Договір про утримання та участь у вихованні дитини, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кулик Ю.Є., реєстраційний номер № 139, підписаний [PERSON] та [PERSON] . За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до частини 3 статті 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним факт, що рішення заявників про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких вони наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими та відповідають їх дійсній волі і не порушують їхні особисті та майнові права, та права їх дитини, а також те, що подальше спільне життя і збереження сім`ї між подружжям неможливе і поновлювати такі відносини вони наміру не мають, а тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved