overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в якій вказано, що у хворої [PERSON] було виявлено заразливу форму туберкульозу, останній було повідомлено про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації [PERSON] відмовився. В теперішній час хвора лікування не проходить, у звязку з чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Представник заявника в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій заяву про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] підтримала , просила розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] обовязковій госпіталізації до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя», оскільки факт її хвороби підтверджується випискою з історії хвороби, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою\~ формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто її оточує. Згідно з ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. У звязку з вищенаведеним, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], строком на 3 місяці. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю - лікар-фтизіатр Марасіна О.О. заяву підтримала та пояснив суду, що у хворої [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 31 березня 2014 року, вона була попереджена про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування остання відмовилася. У теперішній час хвора лікування не проходить, у зв'язку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт її хвороби підтверджується випискою з протоколу ВКК №73 від 24 липня 2014 року та випискою з історії хвороби, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто її оточує. Згідно ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від її лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника, діючий за довіреністю дільничний лікар-фтізіатр [PERSON] заяву підтримала та пояснила суду, що у хворого [PERSON] було виявлено заразливу форму туберкульозу, останньому було повідомлено про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації [PERSON] відмовився. В теперішній час хворий лікування не проходить, у звязку з чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просила винести рішення про обовязкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO]. Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON]. обовязковій госпіталізації до Комунального лікувально-профілактичного закладу „Маріупольський протитуберкульозний диспансер міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з історії хвороби, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно з ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз, хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. У звязку з вищенаведеним, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю лікар-фтизіатр [PERSON] заяву підтримав та пояснив суду, що у хворої [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу, вона була попереджена про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування остання відмовилася. У теперішній час хвора лікування не проходить, у звязку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обовязкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO]. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] обовязковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт її хвороби підтверджується випискою з протоколу ВКК №58 від 05 червня 2015 року та випискою з амбулаторної карти №604402 від 05.06.2015 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто її оточує. Згідно ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від її лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю лікар-фтизіатр [PERSON] заяву підтримала та пояснила суду, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 17 грудня 2014 року, він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування останній відмовився. У теперішній час хворий лікування не проходить, у звязку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просила винести рішення про обовязкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO]. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] обовязковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з протоколу ВКК №51 від 21 травня 2015 року та випискою з амбулаторної карти №605 від 20.05.2015 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю - лікар-фтизіатр Маросіна О.О. заяву підтримала та пояснила суду, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 17 грудня 2014 року, він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування останній відмовився. У теперішній час хворий лікування не проходить, у зв'язку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просила винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з протоколу ВКК №51 від 21 травня 2015 року та випискою з амбулаторної карти №605 від 20.05.2015 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] (Газети Правда), буд. 8, померлим, посилаючись на те, що з 1937 р. не має даних про його місцезнаходження. Оголошення померлим необхідно для реєстрації факту його смерті та визнання спадщини відумерлою і передачі у власність територіальної громади для подальшого розподілу. Представник заявника в судове засідання не зявилась, заявлені вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала відповідну письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO] (Газети Правда), буд. 8 та є власником зазначеного будинку. В 1975 р. під час обстеження на предмет встановлення прав володіння на вищезазначену будівлю, за заявою [PERSON], яка була дружиною [PERSON], Лисичанським міським бюро технічної інвентаризації встановлено, що будинок №8 по вул. Газети Правда належить [PERSON], який помер в 1936 р. згідно пояснень свідків, про що складено відповідний акт. Враховуючи викладене вбачається, що [PERSON] відсутній за місцем мешкання більше ніж три роки. Оголошення померлим [PERSON] заявнику необхідно для реєстрації факту його смерті та визнання спадщини відумерлою і передачі у власність територіальної громади для подальшого розподілу. Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, відповідно до ст. 46 ЦК України є підставою для оголошення особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення особи померлою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], у якій проживав та постійно зареєстрований його рідний дядько, [PERSON], [INFO] У грудні 2010 року [PERSON] пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомляє. На даний час у працівників міліції немає відомостей про місцезнаходження [PERSON]. Ураховуючи вищевикладене, заявник був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Гвардієць». У вказаній квартирі проживав та постійно зареєстрований його рідний дядько, [PERSON], [INFO] У грудні 2010 року [PERSON] пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомляє. Останній раз заявник бачив [PERSON] 19.12.2010 року, у нього дома, коли приносив йому продукти харчування. До свого зникнення [PERSON] зловживав спиртними напоями. 11.01.2011 року заявник звернувся до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з письмовою заявою про зникнення [PERSON] На даний час у працівників міліції немає відомостей про місцезнаходження [PERSON], що підтверджується довідкою № 2/15411 від 10.07.2014 року. Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. У відповідності до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд приходить до висновку про оголошення [PERSON] померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання: [INFO]. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 2000 р. не має даних про його місцезнаходження. Оголошення померлим необхідно для реєстрації факту його смерті та визнання спадщини відумерлою і передачу у власність територіальної громади для подальшого розподілу. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, заявлені вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала відповідну письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, проти задоволення заяви не заперечувала, справу просила розглядати у її відсутність. Судом досліджені наступні докази: копія рішення Лисичанського міського суду від 14.03.2005 р.; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; копія свідоцтва про право власності на житло; довідка про належність нерухомого майна; інформація з ВДРАЦС Лисичанського МУЮ; довідка ЛКП «Паспортна служба»; копія акту обстеження технічного стану квартири. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO]. виїхав на заробітки в невідомому напрямку і до теперішнього часу не повернувся. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14.03.2005 р. [PERSON] був визнаний особою безвісно відсутньою, згідно акту обстеження в квартирі, належній [PERSON], тривалий час ніхто не мешкає, квартира знаходиться у занедбаному стані. Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, відповідно до ст. 46 ЦК України є підставою для оголошення особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлою [PERSON] [INFO] В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та пояснила, що вона є опікуном [PERSON] 1999 року народження, оскільки його мати [PERSON] рішенням Теофіпольського райсуду від 29 квітня 2010 року визнана безвісно відсутньою. З 2008 року вона не знає про місце її перебування, оскільки та не дає зовсім про себе знати. Для отримання пенсії по втраті годувальника просить оголосити [PERSON] [INFO] померлою. Представник заінтересованої особи управління ПФУ в Теофіпольському районі в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд сприви у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності заінтересованої особи Представник заінтересованої особи Базалійської селищної ради проти заявлених вимог не заперечила, пояснила, що [PERSON] зареєстрована в смт Базалія, але з 2008 року там не проживає, де вона перебуває, невідомо. В смт Базалія проживає її мати [PERSON] та її син [PERSON], другий син [PERSON] проживає з другою бабою [PERSON] в с.Гаврилівка. [PERSON] ні до синів, ні до матері не приїжджає, жодних стосунків не підтримує. Представник служби у справах дітей Теофіпольської держадміністрації в судовому засіданні пояснив, що рішенням Теофіпольського райсуду [PERSON] визнано безвісно відсутньою, у зв'язку з цим на її дітьми були призначені опікунами їх баби [PERSON] та [PERSON] Діти проживають в нормальних житлово-побутових умовах, а мати зовсім не дає про себе знати і її місце перебування невідомк. Вислухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матір'ю [PERSON], в 2008 році вона поїхала на заробітки, залишивши двох синів, [PERSON] та [PERSON] і з того часу її місце перебування невідоме, жодних відносин вона ні з нею, ні з синами не підтримує, і вона не знає, чи жива її дочка. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Теофіпольського райсуду від 29 квітня 2010 року [PERSON] 1978 року народження визнано безвісно відсутньою. Розпорядженням Теофіпольської райдержадміністрації від 28.05.2012 року [PERSON] призначено опікуном [PERSON], матір'ю якого, згідно свідоцтва про народження, є [PERSON], на даний час місце перебування [PERSON] невідоме (що підтверджується довідками Гаврилівської сільської ради від 19.01.2015 року та Базалійської селищної ради від 15.01.2015 року). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для оголошення [PERSON] померлою. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 12.04.1978 р. не має даних про її місцезнаходження. Оголошення померлою необхідно для внесення відомостей до актового запису та отримання свідоцтва про смерть, зняття її з реєстрації та оформлення спадкових справ. Заявник в судове засідання не зявився, заявлені вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 1978 р. о 06 год. 15 хв. [PERSON], [INFO] пішла з дому на роботу та до теперішнього часу не повернулась. Батько заявника, [PERSON], звертався до міліції щодо розшуку дружини, але розшук не дав результатів. У ході розшуку, на березі ріки Сіверський Донець, лише були знайдені її речі сумка та плащ. В місці постійного проживання [PERSON] за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, пров. Калініна, буд. 1 не має відомостей про її місцеперебування. Оголошення померлою [PERSON] необхідно для внесення відомостей до актового запису та отримання свідоцтва про смерть, зняття її з реєстрації та оформлення спадкових справ. Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, відповідно до ст. 46 ЦК України є підставою для оголошення особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved