Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Заявником подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі й на 3/10 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку за життя заповіла своїй онуці [PERSON] . Оскільки, [PERSON] у встановлений законодавством термін звернулася до Прилуцької міської державної нотаріальної контори та відмовилася від спадщини в порядку спадкування за заповітом, а дочка померлої [PERSON] не має намір отримувати спадщину після смерті матері, заявник, будучи єдиним спадкоємцем звернувся до нотаріуса по питанню прийняття спадщини. Проте, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане спадкове майно, оскільки нотаріусом було встановлено, що станом на 10 березня 1987 року дати отримання Свідоцтва про право особистої власності на вищевказане майно, вказано власником [PERSON] , хоча на дату видачі свідоцтва спадкодавиця вже мала прізвище [PERSON] , тому і рекомендовано звернутися до суду по питанню встановлення факту належності свідоцтва померлій. Оскільки, така невідповідність щодо зазначення прізвища спадкодавиці не дає змогу встановити належність майна [PERSON] , при цьому виправити допущену помилку заявник не має можливості, тому ним і подано до суду заяву про встановлення факту належності даного свідоцтва померлій дружині. В судове засідання заявник не з`явився, проте згідно його письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте згідно письмових заяв просили розгляд справи проводити без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи Прилуцької міської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії повторного Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 січня 2019 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 29 травня 1971 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.8). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 1996 року (а.с.16). [PERSON] одружилася з [PERSON] , шлюб між якими 14 вересня 1995 року було розірвано, про що видано відповідне Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 лютого 1998 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , про що видано відповідне Свідоцтво про народження від 11 серпня 2010 року (а.с.28, зворот). 12 лютого 1998 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження від 12 лютого 1998 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.15). В травні 2017 року [PERSON] та [PERSON] одружилися та прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що вбачається з Свідоцтва про шлюб від 04 травня 2017 року (а.с.28). 11 лютого 2014 року [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №2-36 (а.с.12-13). [INFO] [PERSON] померла, про що видано Свідоцтво про смерть від 04 грудня 2018 року серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2019 року за №1135/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкого реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02 жовтня 2019 року, після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №51/2019 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Також в матеріалах спадкової справи є заява [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину за законом не видавались. Проте, згідно повідомлення Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 10 липня 2019 року за №773/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, оскільки станом на 10 березня 1987 року дати отримання документу, що посвідчує право власності на 3/10 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке видано на ім`я [PERSON] , його дружина мала прізвище [PERSON] (а.с.7). Зокрема, як вбачається з копії Свідоцтва про право особистої власності на будівлю за №3760 від 10 березня 1987 року, виданого відділом Комунального господарства виконавчого комітету Прилуцької Ради народних депутатів, [PERSON] належить 3/10 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видано на підставі рішення №39 міської ради в замін свідоцтва про право на спадщину від 22 жовтня 1955 року (а.с.11). У відповідності до копії Свідоцтва про право на спадщину від 22 жовтня 1955 року, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцями майна є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . До складу спадкового майна входить будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24 червня 2019 року за №1508, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2012 року, зареєстровано за: [PERSON] , частка ј, на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будівлю, видане Прилуцькою міською радою 10 березня 1987 року; за [PERSON] , 3/10, на підстав Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будівлю, видане Прилуцькою міською радою 10 березня 1987 року; за [PERSON] , 9/20 частки, на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будівлю, видане Прилуцькою міською радою 10 березня 1987 року (а.с.10,30). Згідно ч.1,2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, оскільки в Свідоцтві про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 10 березня 1987 року, яким посвідчено право власності на 3/10 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , помилково зазначено прізвище власника як « [PERSON] », хоча на дату видачі [PERSON] була одружена та її прізвище було змінено на шлюбне « [PERSON] », що не було враховано при видачі свідоцтва, і така невідповідність щодо зазначення прізвища є перешкодою для реалізації спадкових прав її чоловіка після її смерті; суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved