Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що 25.04.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб на території Автономної Республіки Крим, яка на той час була тимчасово окупованою територією України. Шлюб між ними було зареєстровано «регистрационной службой Симферопольского городского управления юстиции в Автономной республике Крым» актовий запис №300. [INFO] року в них народився син, [PERSON], на території Автономної Республіки Крим, яка на той час була тимчасово окупованою територією України. Народження її сина було зареєстровано «отделом регистрации рождений г. Симферополя Департамента записи актов гражданського состояния Министерства юстиции Республики Крым», що підтверджується «Свидетельством о рождении [PERSON] [INFO], выданого 08.07.2016 г.» Коли вона звернулася до Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за роз'ясненнями щодо видачі їй свідоцтва про народження, то їй було рекомендовано звернутися до суду, адже її дитина народилася на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та її з чоловіком (батьком дитини) автоматично, без їхньої згоди, записали громадянами Росії у свідоцтві про народження їхнього сина. Тому вона позбавлена можливості в позасудовому порядку встановити факт народження сина, громадянина України, [PERSON] [INFO]. Зазначена обставина випливає прямо з положень чинного законодавства. Заявниця просить встановити факт народження [INFO] року [PERSON] у місті Сімферополі, Україна, батьками якого є: громадянка України [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO] (яка народилася в селі Трудове, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим) та громадянин України [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), [INFO] (який народився у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим). У судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, але до його початку надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з'явився. Від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшла заява в якій він заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS]. Встановлено, що [INFO] року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна народився [PERSON], його батьки: матір [PERSON], батько: [PERSON]. Заявниця звернулась до Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки документ про народження дитини, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника ... 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За змістом п1. ч.1 ст.3 цього Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. 1-3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього від 15.04.2014 Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Заявник є громадянином України, а її дитина народилась на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, після її народження заявник не може отримати лікарське свідоцтво про народження відповідного зразку, а отримане не може бути використане заявником для реєстрації народження на території України та не визнається державними органами України. З метою захисту законних прав та інтересів заявника, для подальшого використання свідоцтва про народження, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню та підлягає встановленню факт того, що [INFO] року народилась особа чоловічої статі, який знайшов підтвердження в судовому засіданні. Вказаний факт слід встановити для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження. На підставі ст.ст. 258-259, 315-317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved