Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Заявник звернулась в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті її батька, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 грудня 2015 року її батько [PERSON] помер, вона поховала його в м. Докучаєвськ Донецької області, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті батька, йому було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки батько помер в м.Докучаєвськ Донецької області і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть їй видали в м.Докучаєвськ, яке є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті батька для його реєстрації. Заявник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАЦСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого батька, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Згідно ст.367 ч.2 ЦПК України будь-який суд України має розглянути встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/912 від 11.03.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті її батька, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.19). Згідно лікарського свідоцтва за №1 від 02.01.2016року, яке видано лікарем Республіканського бюро судово-медичної експертизи Докучаєвське відділення, Донецької області, [PERSON] дійсно помер 31 грудня 2015року в м.Докучаєвськ Донецької області, причина смерті масивна крововтрата, множинні вогнепальні поранення тулуба з пошкодженням внутрішніх органів (а.с.18). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Докучаєвськ Донецької області, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]В суду показали, що заявницю та її померлого батька знають давно, вони з померлим жили по-сусідству, підтвердили той факт, що 31 грудня 2015 року він помер, він випивав у знайомого, і що там відбулося далі нікому не було відомо, він там помер від вогнепального поранення , поховали його в м. Докучаєвську, вони була присутні при похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що її батько дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст. 257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved