Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Заявник у жовтні 2019 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що його батько [PERSON] помер [INFO] у м.Артемівськ, Перевальського району Луганської області. Причиною його смерті є гостра недостатність кровообігу, постінфарктний кардеосклероз, Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявнику не вдалося, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Артемівськ Перевальського району Луганської області. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити, посилався на те, що його батько [PERSON] місяць тому переніс інфаркт, три тижні перебував у лікарні у м.Артемівськ Луганської області, яке наразі є окупованим. Заявник планував батька перевезти остаточно жити у м.Тростянець, але не встиг, оскільки він помер [INFO] на тимчасово окупованій території України. Установлення факту смерті батька йому необхідно для оформлення права на спадщину у виді недоотриманої пенсії та з метою отримання допомоги на поховання батька. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, Тростянецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану був повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду. Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року заява була прийнята до розгляду і відкрито провадження. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.9). На підтвердження факту смерті [INFO] [PERSON] у м. Артемівськ Перевальського району заявник надав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2019, видане у м.Артемівськ так званої «Луганської Народної Республіки» та довідку про причину смерті №295, за змістом якої батько заявника помер внаслідок гострої недостатності кровообігу постінфарктний кардіосклероз, а також світлини із зображенням місця поховання [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з переліком, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення №1085-р від 07.11.2014 року населені пункти Перевальського району Луганської області входять до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 року № 1351 місто Артемівськ Перевальського району Луганської області перейменовано на місто Кипуче. Заявнику Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області 17.10.2019 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником не було подано документу закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи встановленої форми, що підтверджує факт смерті (а.с.10). Згідно із статтею 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявника. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі пункту 8 частини 1 статті 430\~ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved