Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Заявники звернулися до суду через свого представника адвоката Діденко В.Є. з заявою, в якій просять встановити факт народження [INFO] в м. Сімферополі АР Крим дитини чоловічої статі, батьками якої вони є. При цьому заявники зазначають, що у зв'язку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у них медичне свідоцтво про народження, видане закладом охорони здоров'я на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсною та не створює правових наслідків. У Мелітопольському міському відділі ДРАЦС їм було надане письмове роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразку заявники просять суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявники та їхній представник не з'явилися, в заяві просять слухати справу в їх відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не з'явився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню за таких підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадянина України серії [NUMBER] та [NUMBER] /а.с.5-8,10-12/. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії 35 №016574, виданої [INFO] клінічною лікарнею ім. М.О. Семашка м. Сімферополя заявниця [PERSON], [INFO], народила [INFO] в м. Сімферополі дитину чоловічої статі /а.с.15,16/. Вказана обставина також підтверджується копіями довідки про народження № 436 від 31 січня 2017 року, обмінної картки від [INFO], полісу обов'язкового медичного страхування від 31 січня 2017 року, родового сертифікату [NUMBER], медичної картки /14,17-22/. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Але, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток з метою захисту інтересів мешканців, що проживають на цій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України. Крім того, враховуючи, що заявниками була подана спільна заява про встановлення факту народження їхньої дитини, і заявниця як мати новонародженої дитини не заперечує, щодо батьківства дитини, суд приймає до уваги дані про батька дитини, так як наведені обставини узгоджуються і підтверджуються долученими вище медичним свідоцтвом про народження, даними зазначеними в заяві та паспортах заявників. При зверненні до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області з метою державної реєстрації дитини на території України, заявникам було в цьому відмовлено, з мотивів невідповідності документів вимогам законодавства України /а.с.20/. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявників щодо встановлення факту народження їхньої дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved