Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що тривалий час мають теплі і щирі стосунки з [PERSON], взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. З метою створення сім'ї вирішили зареєструвати шлюб. Їх батьки не заперечують проти реєстрації шлюбу. Орган реєстрації актів цивільного стану відмовив їм у реєстрації шлюбу, мотивуючи тим, що вона не досягла шлюбного віку. Вважає, що обставини, які склались у неї, є виключними, тому просила суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Додатково пояснила, що є вагітною, і саме ця обставина є виключною для надання права на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] просить задовольнити заяву з огляду на ті обставини, що вони з [PERSON] мають добрі, стабільні відносини, він є батьком дитини, народження якої чекає заявниця, та має намір з нею зареєструвати шлюб. Заінтересована особа [PERSON], яка є матір'ю заявника, вважає подану заяву обґрунтованою, просить прийняти рішення про надання неповнолітній дочці права на шлюб, оскільки вона є вагітною, скоро має народжувати. Представник заінтересованої особи Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві начальник відділу просить розглядати справу у відсутності представника відділу, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши заявника, заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заяву належить задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Статтею 4 СК України передбачено, що особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім'ї. Відповідно до статті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік є однією із матеріальних умов, дотримання якої є необхідним для того, щоб шлюб мав правову силу. Загальна декларація прав людини у частині першій статті 16 проголосила право чоловіка і жінки, які досягли повноліття, одружуватися і засновувати сім'ю. Відповідно до статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сім'ю. Право на шлюб чоловіка і жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Досягнення шлюбного віку є юридичним фактом, який породжує у особи право на шлюб. Відповідно до частини 1 статті 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою надається лише на підставі рішення суду. Згідно положень частини 2 статті 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов'язком є з'ясування наявності підстав для задоволення заяви. Відповідно до абзацу третього пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], на час звернення до суду із заявою про надання їй права на шлюб досягла сімнадцяти років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського району Київської області, та паспортом серії [NUMBER], виданим 26 серпня 2016 року Миронівським РС УДМС України в Київській області. Про подання заяви суд повідомив батьків неповнолітньої, оскільки вони зобов'язані захищати дитину, а отже, мають володіти інформацією про її життєві наміри. В судовому засіданні мати заявниці [PERSON] вказала, що у її дочки із [PERSON] склалися відносини взаємоповаги та любові один до одного, дочка є вагітною, діти мають намір одружитися, батьки надали згоду на шлюб. Встановлено, що між неповнолітньою [PERSON] та [PERSON] склалися близькі стосунки. Згідно довідки № 1775, виданої 17 липня 2017 року поліклінічним відділенням Миронівської ЦРЛ, заявниця [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації у зв'язку з вагітністю 11-12 тижнів. Вказаний випадок є виключним, причини, які зазначили особи, що беруть участь у справі, суд вважає поважними, такими, що виправдовують прийняття рішення про зниження заявнику шлюбного віку. Безумовним критерієм у даному випадку є дотримання інтересів неповнолітньої особи, яка є вагітною. На даний час заявнику [PERSON] виповнилось сімнадцять років, суд вправі надати їй право на шлюб. Надання права на шлюб відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON], а саме її подальшому життєвому наміру реалізувати себе як матір та дружину, взяти на себе права та обов'язки одного з подружжя. Вона заслуговує на таке особисте нематеріальне право, як право на шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 4, 22, 23 Сімейного кодексу України, п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved