Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, де зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої ввійшло право померлої на земельну ділянку, розміром 7.73 га, розташована на території Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області. На даний час заявник, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, має намір прийняти спадщину, що залишилася після її смерті та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було повідомлено про неможливість вирішення даного питання в нотаріальному порядку через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, як вказує заявник, з 2006 року по день смерті матері проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд та вважала, що оскільки проживала разом з померлою, то звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не обов'язково на протязі шести місяців. Однак у зв'язку з тим, що місцем реєстрації проживання заявника вказано іншу адресу ніж місце проживання померлої, їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання з 2006 року по день смерті спадкодавця за однією адресою. Просить суд встановити факт проживання її з [PERSON] з 2006 року по [INFO] по [ADDRESS] та встановити факт прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки фактично в права спадкування вступила та на момент смерті спадкодавця проживала разом з нею та вели спільне з померлою господарство. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позову та задоволення позовних вимог позивачки. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її матір'ю була [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Відповідно до вказаного свідоцтва заявник від народження мала призвіще [PERSON]. 27 вересня 1980 року внаслідок реєстрації шлюбу, заявник змінила своє призвіще [PERSON] на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема входить земельна ділянка, розташована на території Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області. За житя померлий заповітів не складав, інших спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги немає. При зверненні заявника до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, останній було вказано на пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому заявник проживаючи разом з померлою на протязі трьох років вважала себе особою., яка фактично вступила у права спадкування та їй не обов'язково подавати заяву у встановлений шестимісячний строк. На даний час має намір прийняти спадщину та їй необхідно підтвердити факт проживання разом з померлою, однак в позасудовому порядку підтвердити такий не має можливості, оскільки померла на день смерті проживала по [ADDRESS], а місцем реєстрації заявника вказано [ADDRESS]. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідне заявниці для прийняття спадщини. Факт проживання заявника разом з померлою за однією адресою - [ADDRESS] в судовому засіданні підтверджено наступними доказами: поясненнями заявника, яка в судовому засідання пояснили, що дійсно, починаючи з 2006 року проживала за однією адресою з матір'ю, здійснювала за нею догляд, довідкою Фрунзенської сільської ради Генічеського району, відповідно до якої заявник на день смерті [PERSON] проживала разом з нею по [ADDRESS] та продовжувала проживати після її смерті. Таким чином суд вважає, що вказана вимога заявника підлягає задоволенню. Разом з тим вимога заявника про встановлення факту прийняття спадщини, не може бути задоволення та є необґрунтованою, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року, Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], діяв Цивільний кодекс України в редакції 2003 року. Норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, а саме ст. 549 цього Кодексу, не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Якщо позивач є такою особою, що прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном або його частиною шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила відмову від спадщини, то питання про право на спадщину вирішується в нотаріальному порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: partial