Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Заявник з підстав, передбачених ст. 315 ЦПК України звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що її прізвище, імя та по батькові є [PERSON], а також зобовязати ГУ Держгеокадастру у Львівській області внести відповідні зміни до відомостей Державного земельного кадастру. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 11.03.2019р. відмовлено у відкритті провадження в частині вимог [PERSON], заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про зобовязання внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру. В частині вимог про встановлення факту, що має юридичне значення провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду. В обґрунтування заяви покликається на те, що володіє на праві приватної власності земельною ділянкою, площею 0,0585 га, яка розташована за адресою м. Львів-Винники вул. Сонячна, 12. Вказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови та надана їй на підставі рішення Винниківської міської ради від 16.12.2005р. № 1120. Право власності на таку земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 054293, виданого 06.07.2006р. Вирішивши відчужити таку земельну ділянку звернулась до Центру надання адміністративних послуг про отримання Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, однак в такому витягу в частині відомостей про право власності допущено помилку в її імені, а саме зазначено «Ємілія», тоді як згідно паспорту громадянина України, її імя «Емілія». Через таку обставину позбавлена можливості відчужити вказану земельну ділянку, внаслідок чого просить встановити юридичний факт, що її прізвище, імя та по батькові [PERSON]. В судове засідання заявник не зявилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги заяви підтримує та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Враховуючи обсяг зібраних доказів, який є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно даних паспорта заявника, копі якого долучена до матеріалів справи (а.с.3-5), імя останньої «Емілія». Заявник з 15.12.1988р. зареєстрована за адресою [INFO]. Аналогічне імя зазначене у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.6). Таке саме імя вказано у довідці з місця проживання про склад сімї та прописки (а.с.7). Водночас, згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 054293, виданого 06.07.2006р. на підставі рішення Винниківської міської ради 34 сесії 4 скликання від 16.12.2005р. № 1120 (а.с.8), таким підтверджується право власності [PERSON] «Ємілії» Степанівни на земельну ділянку площею 0,0585 га за адресою м. Львів-Винники, вул. Сонячна, 12. Оскільки адреса проживання [PERSON] «Ємілії» Степанівни згідно цього державного акту є ідентичною із адресою реєстрації та проживання заявника, слід вважати встановленим, що при видачі державного акту в такому допущено помилку в імені власника земельної ділянки і [PERSON] «Ємілія» Степанівна та [PERSON] «Емілія» Степанівна є однією тією ж особою. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі Афанасьєв проти України, 05.04.2005). Таким чином особа має право предявити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Разом з тим, вимога заявника «встановити юридичний факт, що її прізвище, імя та по батькові є «Пущинська Емілія Степанівна» не відповідає змісту порушеного права та не буде ефективним інструментом для його відновлення, оскільки таке її прізвище, імя та по батькові встановлено даними її паспорта громадянина України і по суті, ніким не оспорюється. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на те, що розбіжності в написанні імені заявника є результатом очевидної помилки, і така помилка створює заявнику перешкоди в реалізації правомочностей власника, належним і ефективним способом захисту порушеного права буде встановлення факту приналежності заявнику правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому, задовольняючи дану заяву суд встановлює факт приналежності заявнику правовстановлюючого документа, що відповідає змісту порушеного права та буде ефективним інструментом для його відновлення, і одночасно, на думку суду не буде виходом за межі заявлених вимог, адже предявлена заявником вимога не забезпечить відновлення її права, порушення якого є очевидним. На підставі наведеного та

Outcome: approved