Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду із вищезазначеною заявою, в якій зазначили, що вони перебувають у шлюбі з 21.11.2015 року, який зареєстрований Відділом реєстрації шлюбу м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в м.Сімферополь, Республіки Крим у них [INFO] року народилась дитина жіночої статі, про що ДБУЗЗ Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №1»видано медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Місто Сімферополь Автономної Республіки Крим, як і уся Автономна Республіка Крим, є тимчасово окупованою територією. За таких обставин свідоцтво про шлюб та медичне свідоцтво про народження є недійсними та не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, необхідним є встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], а також народження дитини жіночої статі, [INFO], та те, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] звернувся до Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для проведення реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження, а також підтвердження шлюбу, однак йому було відмовлено. Виходячи з вищенаведеного, заявник не має можливості скористатися своїм конституційним правом, зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дитини у інший, аніж як у судовий спосіб. Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на території тимчасово окупованої території Автомної Республіки Крим 21.11.2015 року.Встановити факт народження дитини, [PERSON], яка народилась [INFO] року на тимчасово окупованій території АР Крим, м.Сімферополь, від батьків - мати [PERSON], [INFO], батька [PERSON], [INFO] Заявники в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Херсонського міський відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.п.3,7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим - тимчасово окупована територія є невід'ємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. 21.11.2015 року [PERSON] та [PERSON]уклали шлюб, про що Відділом реєстрації шлюбу м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складено відповідний актовий запис №2446, а також видано свідоцтво серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. 28 лютого 2017 року ДБУЗЗ Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №1» видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №00581, згідно якого у [PERSON] [INFO] року народилась дитина жіночої статі. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] є недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації ними своїх прав на сім'ю та реалізації прав відносно їх дитини, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved