Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони 26.04.1986 р. Вказану заяву мотивує тим, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської АЕС. В момент аварії він працював на IV блоці в реакторному цеху ( РЦ-2) , є інвалідом 2 групи , причина інвалідності захворювання пов»язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС . У грудні 2014 року він звернувся із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак йому було відмовлено з посиланням на відсутність документального підтвердження залучення заявника особисто до формувань Цивільної оборони згідно з наказом чи розпорядженням . В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву , просив її задовольнити з викладених підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити у відсутність представника. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка [PERSON] , вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню , з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є особою , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , віднесений до 1 категорії , в момент аварії 26.04.1986 р. працював на IV блоці в реакторному цеху ( РЦ-2) ЧАЕС . Заявник є інвалідом 2 групи , причиною інвалідності є захворювання пов»язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС . Згідно наказу начальника Цивільної обороны СРСРО від 06.06.1975 N 90 було затверджено положення « Про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення їх матеріально-технічними засобами», введене в дію наказом № 90 діючого на той час начальника Цивільної оборони СРСР Міністерства оборони. Відповідно до зазначеного Положення невоєнізовані формування , які створювалися на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, залучалися до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з пунктом 25 статті 4 вищезазначеного Положення, до складу формувань (цивільної оборони) зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 років до 60 років, за виключенням військовозобов'язаних, які мали мобілізаційні приписи...» . Згідно листа Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об'єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 № 672с «Про використання нормативних документів з питань захисту персоналу и населення у випадку аварії на АС, який було адресовано директору » ЧАЕС , зазначено , що ліквідація наслідків радіаційних аварій , может проводитися персоналом або в складі звичайної цехової структури , або структуры ЦО. Перевід работи персоналу в структуру ЦО є обов»язковим при виникненні гіпотетичної аварії на АС» . З наданих заявником доказів , а саме пояснень свідка [PERSON] , акту форми Н-І від 14.08.1986 № 125, довідки № 41 від 15.06.1988, довідки № 31 від 15.09.1986 про отриману дозу радіаційного опромінення, вбачається , що 26 квітня 1986 року, заявник працював старшим оператором в реакторному цеху № 2 (РЦ-2) Чорнобильської атомної електростанції та відповідно до встановлених по справі обставин був залучений до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань цивільної оборони . Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved