Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини, мотивуючи тим, що [INFO] у місті Сімферополі, що перебуває на тимчасово окупованій території України, його дружина, [PERSON] народила дитину чоловічої статі. Вказана інформація підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 014539 від 26.01.2016 року, виданим пологовим будинком №1, що знаходиться в м. Севастополі, пр. Гагаріна 17В. Посилається на те, що з 10 вересня 2011 року він громадянин України, [PERSON], перебуває у шлюбі з громадянкою України [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.09.2011 року. Мотивує заяву тим, що оскільки, АРК визнана тимчасово окупованою територією, медичне свідоцтво яке видане пологовим будинком №1 розташованим в м. Севастополі не відповідає вимогам встановленим українським законодавством для документів, що є підставою для державної реєстрації народження дитини (форма № ЮЗ/о) та отримання відповідного свідоцтва державного зразка оскільки видане окупаційною владою і за своїм правовим статусом не створює жодних правових наслідків і тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини. У зв'язку з вищевикладеним, змушений звернутись до суду з цією заявою та просить встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO], місце народження дитини: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України - [PERSON], [INFO], батьком дитини є громадянин України - [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник заявник підтримав заяву та просив її задовольнити з наведених у заяві підстав.. Представники заінтересованої особи у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду надано заяву, у якій не заперечують проти задоволення заяви та просять суд розглядати заяву у відповідності до вимог чинного законодавства України та проводити судовий розгляд без їх участі. Суд вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що заявником надано до суду медичне свідоцтво про народження серії 35№014539 від 26.01.2016 року, видане ГБУЗ РК Симферопольский клинический Родильний дом №1, однак відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, воно є недійсним і не створює правових наслідків, тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Частиною першою статті 133 цього Кодексу передбачено, - якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Як вбачається з наданих суду матеріалів дитина заявника народилася в шлюбі і тому виходячи з норм чинного законодавства її батьками в свідоцтві про народження необхідно зазначити: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Батьки дитини постійно проживають в м. Києві в Деснянському районі м. Києва, що підтверджується реєстрацією місця проживання, визначеної в паспортах батьків. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту народження дитини, чоловічої статі, - [PERSON], дата народження дитини: [INFO], місце народження дитини: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України - [PERSON], дата народження матері: [INFO], батьком дитини є громадянин України - [PERSON], [INFO], шлюб батьків зареєстрований 10.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 769. На підставі викладеного, ст.133,144 СК України, ст.ст. 3 п. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved