Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON], [INFO], зазначивши батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (громадян України), та вказавши місце народження дитини: Україна, місто Донецьк. В обґрунтування пояснили, що 07 вересня 2015 року у них народився хлопчик, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження, виданим Центральною міською лікарнею №9 міста Донецька. Це вже друга спільна дитина заявників. Проте, при зверненні батьків до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області для реєстрації дитини та отримання свідоцтва про народження, їм було відмовлено, оскільки на підставі вказаного документа неможливо зареєструвати народження дитини. У звязку з цим, змушені звернутися до суду для вирішення спірного питання. Заявники надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Від представника зацікавленої особи до суду надійшла письмова заява із проханням розглянути справу у його відсутність та вирішити справу на розсуд суду. Додатково зазначено, що відповідно до словників: [PERSON], [PERSON] Власні імена людей [PERSON], вид. «Наукова думка», 1996 року; [PERSON] Словник українських імен К., вид. «Довіра»,2005 року правильно вказати імя дитини «Кирило». Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку 05 серпня 2014 року вчинено актовий запис №525, свідоцтво про народження Серії І-НО №602516. Як вбачається, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження для виплати допомоги у звязку з народженням дитини №00014264902, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку це перша спільна дитина заявників. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №559, виданого Центральною міською лікарнею №9 м.Донецьк (за формою первинної звітної документації №103/у, затвердженого наказом МЗ ДНР), [PERSON] 07 вересня 2015 року народила хлопчика, дитина народилася живою, вагою 2640 г. У довідці з лікарні вказано, що батьками [PERSON], [INFO] є мати - [PERSON], [INFO], та батько - [PERSON], [INFO]. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходився на обліку у Обласній дитячій клінічній лікарні, у виписці із історії хвороби №5189 зазначено клінічний діагноз хлопчика. У висновку республіканського спеціалізованого центру медичної генетики і пренатальної діагностики зазначено, що [PERSON] має право на отримання державної соціальної допомоги на дитину-інваліда до 18 років. Аналогічні дані закріплені і у медичному висновку №51 на дитину-інваліда віком до 18 років, складеного за формою, затвердженого МОЗ України. Факт народження дитини у своїх письмових поясненнях підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON], які заявили, що [PERSON] народила сина 07 вересня 2015 року - [PERSON]. Разом із батьком дитини - [PERSON], та сином [PERSON] вони виїхали із тимчасово окупованої території і проживають у місті Маріуполі. Згідно з довідкою ЖКП «Житло «Центр» від 24 грудня 2015 року [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми тимчасово з 18 грудня 2015 року по теперішній час без реєстрації проживають за адресою: [INFO] за згодою власника квартири. Згідно листа Жовтневого відділу державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за вих. № 112/4.2-06-113 від 25.12.2015 року щодо розяснення порядку реєстрації актів цивільного стану [PERSON] відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки реєстрація дитини проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження (або дубліката) форма №103/о, затвердженого наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, на яких проставлено кутовий штамп та кругла печатка лікарської установи, яка видає свідоцтво. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території вказують на те, що відсутнє їх підпорядкування згідно із відомчою підпорядкованістю, що ставить під сумнів легітимність оформлення вказаних документів. Враховуючи це, в даному випадку єдиною підставою для державної реєстрації народження є рішення суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved