Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що 25.12.2016 року, [PERSON] народила дитину сина [PERSON] в пологовому будинку ДБУОЗ РЛ РКБ ім. Семашко. У зв'язку з тим, що державними органами України, на які законом покладено компетенцію з реєстрації цивільних станів громадян не визнаються документи видані органами державної влади, що діють на тимчасово окупованій території не підконтрольній Україні, заявниці було відмовлено щодо реєстрації народження дитини та рекомендовано звернутися до суду, оскільки видане свідоцтво про народження не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини. Просить суд встановити факт, що у громадян [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 25 грудня 2016 року народився в м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим син [PERSON]. В судове засідання заявниця не зявилася, подавши письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі,\~ просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 35 №016265 від 25 грудня 2016 року, у [PERSON],\~ народилася дитина хлопчик. Згідно паспорту громадянина України серії ЕТ №36979, виданого Красногвардійським РВ ГУМВС України в АР Крим, 19 жовтня 2006 року, [PERSON], народилася 02 червня 1981 року та зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно паспорту громадянина України серії ЕС №079848, виданого Сакським МРВ ГУМВС України у Криму, 22 травня 1996 року, [PERSON], народився 25 березня 1980 року та зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АП\~ №026072, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції Автономної республіки Крим, актовий запис №93 від 08 вересня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON], 08 вересня 2006 року зареєстрований шлюб. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasсиаnd Оthers v. Моldovаand Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ в порядку статті 257-1 ЦПК України. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 №016265 від 25 грудня 2016 року, виданим ДБУОЗ РЛ РБК ім. Семашко, однак вказаний документ не є підставою для видачі заявниці свідоцтва про народження дитини, відділами реєстрації актів цивільного стану на території України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини на території України. Крім того, заявниця не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини та на його підставі зареєструвати народження дитини [PERSON], оскільки вказаний документ був виданий органом РАЦС на окупованій території АР Крим. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для оформлення державної реєстрації народження дитини за законодавством України. Враховуючи доведеність факту народження [PERSON], 25 грудня 2016 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити. Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту народження допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved