Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що місцем відкриття спадщини померлої [PERSON], [INFO], яка померла 10.04.2004 року є адреса: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Тарнівці, вул. Горького, 20. Свої вимоги мотивувала тим, що 10.04.2004 року померла [PERSON], [INFO], останнім відомим її місцем реєстрації була адреса: Ужгородський районн, с. Ботфалва, вул. Погранична, буд. 13, а останнім місцем проживання - була адреса: Ужгородський р-н, с. Тарнівці, вул. Горького, буд. 20. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку, земельної ділянки загальною площею 0,2700 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 1,4200 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Померла [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт та заповіла своїм синам: житловий будинок [PERSON] та [PERSON], майновий пай та земельну частку [PERSON] Інших спадкоємців, які мають право на спадщину померлої [PERSON], немає. [PERSON] прийняв спадщину померлої [PERSON], подавши заяву приватному нотаріусу Ужгородського районного округу [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про прийняття спадщини. [PERSON], 27.04.2016 року нотаріусом [PERSON] надіслано заявнику повідомлення, що спадкова справа може бути заведена та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом у разі надання рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини за заповітом. 27.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення відповідного факту, проте 28.04.2016 року [PERSON] помер. У звязку із викладеним провадження у справі було закрите. Спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] Заявник прийняла спадщину, подавши до Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстровано спадкову справу за померлим [PERSON] Відсутність відомостей про реєстрацію померлої [PERSON] та відсутність свідоцтва про спадщину у [PERSON] в подальшому є перешкодою для видачі свідоцтва про прийняття спадщини, а тому виникла необхідність встановлення зазначеного факту. У судове засідання заявник, представник заявника та заінтересовані особи не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника наполягав на заяві, заінтересовані особи не заперечували проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 10.04.2004 р. у віці 76 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.04.2004 зроблено запис №12. Місцем смерті є с. Ботфалва Ужгородського району Закарпатської області, місцем реєстрації Тарновецька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області. З копію заповіту від 04.01.2003 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [INFO], зробила заповітне розпорядження, яким житловий будинок на [PERSON], [INFO], та на [PERSON], [INFO] в рівних долях. Майновий пай, земельну частку (пай) на [PERSON], [INFO] Заповіт посвідчений секретарем Тарновецької сільської ради [PERSON] 30.03.2016 сільським головою [PERSON] зазначено, що даний заповіт в Тарнівецькій сільській раді не скасовувся та не змінювався. З довідки від 12.04.2016 за № 358, виданої Тарновецькою сільською радою, вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла 10.04.2004 року, дійсно проживала без реєстрації за адресою с. Тарновці, вул. Горького, 20. З довідки від 30.03.2016 за № 328, виданої Тарновецькою сільською радою, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований та проживає з 1977 року за адресою с. Тарновці, вул. Горького, 20. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] вбачається, що не може бути заведена спадкова справа за померлою 10.04.2004 року [PERSON], яка склала заповіт на імя [PERSON], на підставі довідки Тарновецької сільської ради №358 від 12.04.2016 року, оскільки спадкодавець не була зареєстрована на день смерті разом з спадкоємцем та спадкоємець не звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. З витягу зі спадкового реєстру вбачається, що інформація про спадкову справу після померлої 10.04.2004 р. [PERSON] відсутня. За правилами ст. 1261 ЦК України заявниця та її діти - заінтересовані особи по справі, є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Статтєю 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 та ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. За правилами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Із заяви заявниці вбачається, що останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] було с. Ботфалва Ужгородського району, вул. Погранічна, 13. Разом з тим, з інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що з 03.09.2003 року власником зазначеного будинку, на підставі договору дарування є [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що останнє місце проживання [PERSON] було за адресою с. Тарнівці Ужгородського району, вул.. Горького, 20. Зокрема такі дані підтверджуються довідкою Тарновецької сільської ради №358 від 12.04.2016 року. Таким чином, факт останнього місця проживання за вищезазначеною адресою знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Статтею 256 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2\~ст. 256 ЦК\~зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини. З аналізу правової норми\~ст. 1221 ЦК України\~можна зробити висновок, якщо визначити місце відкриття спадщини за правилами\~ст. 1221 ЦК України\~неможливо, місце відкриття спадщини встановлюється судом. У такому випадку, безпосередньо породити юридичні наслідки може лише рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини. Тобто, для отримання свідоцтва про право на спадщину заявниці необхідно надати нотаріусу рішення про встановлення місця відкриття спадщини. За правилами п. 16 постанови Пленуму саме заява про встановлення місця відкриття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження місця відкриття спадщини. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення місця відкриття спадщини. Беручи до уваги, що [PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини за місцем останнього проживання [PERSON] та неможливість в іншому порядку встановити дані обставини, а в ході судового розгляду поданої заяви, повністю підтвердилися доводи заявниці, суд вважає доведеним факт, що місцем відкриття спадщини [PERSON], с. Тарнівці Ужгородського району Закарпатської області, вул. Горького, 20.

Outcome: approved