Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є громадянкою Сполучених Штатів Америки, та з 23.08.2007 року має право на постійне проживання на території України. Місце проживання заявника в України зареєстровано за адресою: [ADDRESS], разом з її чоловіком [PERSON], [INFO], який є громадянином США, та який також має право проживати на території України. На даний час в заявника відсутні документи, які б підтверджували родинний зв'язок з дідусем [PERSON], [INFO], уродженець м. Харків, так як батько заявника помер і відсутнє (втрачено) його свідоцтво про народження, та неможливо отримати зазначену інформацію в архіві м. Львів. У судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядує справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника її батьком є [PERSON], який народився [INFO] року у м. Львів (на той час Республіка Польща). В свою чергу батьками [PERSON], тобто дідусем та бабусею заявника, є [PERSON], [INFO], уродженець м. Харків, та [PERSON], [INFO], уродженка м. Львів, громадянка Великобританії. Для подальшої легалізації знаходження на території України заявнику необхідно надати офіційним органам України підтвердження походження дідуся з територій сучасної України. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт родинних відносин між громадянами [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], як між онукою та дідусем. На підставі викладеного,

Outcome: approved