Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою\~ в якій просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] Мінь. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона народилася 11 липня 2000 року та на даний час ще не досягла повноліття. В грудні 2015 році вона познайомилась із [PERSON] Мінь, [INFO], між ними склалися дуже теплі та щирі стосунки, які ґрунтуються на щирому почутті любові та поваги один до одного, на даний час вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, мають намір зареєструвати шлюб та в майбутньому народити дітей, тому бажають зареєструвати шлюб. Однак, враховуючи те, що вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про дачу права на укладення шлюбу. При цьому, заявниця зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між нею та [PERSON] Мінь. [PERSON] Мінь матеріально забезпечений, є власником фірми у м. Ханчжоу (Китайська Народна Республіка), має постійний дохід, може утримувати сімю, має житловий будинок у м. Ханчжоу. Вона планує продовжити навчання у КНР, оскільки повязує своє майбутнє саме з даною країною, також вважає, що визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що між нею та [PERSON] Мінь склалися дуже теплі та щирі стосунки, які ґрунтуються на щирому почутті любові, планують в майбутньому народити дітей, вона вбачає своє життя лише із [PERSON] Мінь в Китайській Народній Республіці, зареєструвати шлюб є їхнім спільним бажанням, тому просить заяву задовольнити. Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони знайомі із нареченим своєї дочки [PERSON] Мінь, який впродовж тривалого часу проживав у їх родині, вважають його достойною людиною, бажають своїй доньці лише щасливого майбутнього, гідного життя, підтримують свою дочку, тому не заперечують щодо укладення шлюбу між їхньою дочкою [PERSON] та [PERSON] Мінь. Заінтересована особа [PERSON] Мінь у судове засідання не зявився, подавши заяву, посвідчену приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вони із [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, він є законопослушною , матеріально забезпеченою людиною , у нього серйозні наміри щодо сімейного життя із [PERSON] , тому заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Від заінтересованої особи Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла до суду заява, в якій просять розглянути справу згідно чинного законодавства за відсутності їх представника. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні факти: [PERSON] народилася 11 липня 2000 року у м. Хмельницький, що стверджується паспортом громадянина України №000117702, виданого 27 липня 2016 року, запис №20000711-00126. Таким чином, на даний час заявниця не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України. Особа, з якою заявниця бажає вступити у шлюб [PERSON] Мінь, народився 16 вересня 1983 року у Чжецян, що стверджується паспортом Китайської Народної Республіки, виданого 16 березня 2010 року Управлінням з міграційних справ при міністерстві громадської безпеки. Однак, як зазначає [PERSON], через те, що вона не досягла шлюбного віку для жінок, не може зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За положеннями ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи спільне бажання заявниці [PERSON] та особи, з якою має бути укладений шлюб [PERSON] Мінь створити сім'ю, беручи до уваги, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, а також те, що батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] підтримують намір своєї дочки укласти шлюб і також просять надати їй таке право, що сприяє відповідності надання такого права інтересам їхньої неповнолітньої дочки, суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення заяви про надання заявниці [PERSON] права на шлюб з [PERSON] Мінь. На підставі викладеного та

Outcome: approved