Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Однак при зверненні до нотаріуса з метою відчужити дану квартиру, вчинити правочин, - їй відмовили, через розбіжності в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах, оскільки в свідоцтві про шлюб прізвище заявника зазначене «[PERSON]», а в свідоцтві про право власності «[PERSON]». Дані розбіжності ставлять під сумнів належність правоустановчого документа на майно, а тому заявник просила суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності від 30.03.1998 року, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, на квартиру [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій, вказала, що заявлені вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Так, по справі встановлено, що заявник являється власником квартири [ADDRESS], на підставі права власності від 30.03.1998 року, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради №82 від 18.03.1996 року. Зі змісту заяви вбачається, що в даний час заявник бажає відчужувати вказану квартиру, однак нотаріус відмовив оформляти договір через розбіжності в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах. В свідоцтві про шлюб прізвище заявника зазначене «[PERSON]», а в свідоцтві про право власності «[PERSON]». Завник зазначає, що не збереглося документів, що посвідчили б її особу до шлюбу. Інші документи, що були видані на прізвище «[PERSON]», складені російською мовою. Так, по справі встановлено, що 30.03.1998 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради №82 від 18.03.1996 року було видано свідоцтво на право особистої власності на будівлі на імя «[PERSON]». Однак в свідоцтві про шлюб прізвище заявника зазначене «[PERSON]». На підтвердження даного факту, що справжнє прізвище заявниці «[PERSON]», а не як помилково зазначено в свідоцтві про право власності «[PERSON]», заявник надала свідоцтво про шлюб укладений з [PERSON], також помилковісь запису у свідоцтві про право власності підтверджується, архівним витягом рішення №82 виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 18.03.1996 року, в якому прізвище в п.14 рішення вказано вірно «[PERSON]». Встановлено, що в звязку з розбіжністю написання прізвища в правовстановлюючому документі та в інших документах, заявник не може вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Спору щодо цього майна не має. Зазначене підтверджуються зібраними матеріалами справи. Інших розбіжностей в написанні прізвища, імя, по- батькові заявника - судом не виявлено. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31. 03. 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи наведене, суд вважає можливим встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності від 30.03.1998 року виданого виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради. На підставі викладеного та

Outcome: approved