Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявник звернулась в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті її чоловіка, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON] помер 09 травня 2015 року, вона поховала чоловіка в м. Докучаєвську, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті чоловіка, їй було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки чоловік помер в м.Докучаєвську і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть їй видали в м.Докучаєвськ, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті чоловіка для його реєстрації. Заявник та його представник подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на своїх вимогах наполягають. Зацікавлена особа відділ РАГСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого чоловіка, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/996 від 16.03.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті її чоловіка, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.14). Згідно лікарського свідоцтва за №57 від 01.03.2016року, яке видано лікарем Докучаєвським центром первинної медико-санітарної допомоги , Донецької області, [PERSON] дійсно помер 09 травня 2015року в м.Докучаєвськ, причина смерті ракова інтоксікація, захворювання правої піднебінної мигдалини (а.с.10). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Докучаєвськ, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що вони знають заявника і його чоловіка багато років, жили по сусідству, підтвердили факт того що чоловік заявниці дійсно помер 09 травня 2015 року, вони були на похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що її чоловік дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст. 257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved