Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO], на тимчасово окупованій території України, Автономної республіки Крим в м. Феодосія, помер її батько - [PERSON], [INFO], місце народження: Україна, Кіровоградська область, Устинівський район, село Трудолюбівка. На час смерті він мешкав на тимчасово окупованій території України, Автономної республіки Крим, Україна. 24 січня 2019 року вона звернулася до Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про надання їй свідоцтва про смерть її батька, українського зразка. Того ж дня вона отримала відповідь, в якій зокрема мова йде про те, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її батька, оскільки документи видані на тимчасово окупованій території України, Автономної республіки Крим, надані нею на підтвердження смерті її батька, є недійсні і не створюють правових наслідків. При цьому їй пояснили, що таку саму відповідь про неможливість реєстрації смерті батька, вона отримає у будь якому органі РАЦС України. Враховуючи це, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заявниця при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ній, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи при розгляді справи також присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2019 року, та довідка про смерть №С-00118 від 16 січня 2019 року, видані на окупованій території «Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», які було отримано заявником (а.с.9, 10). Згідно відповіді Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №181/14.10-101 від 24 січня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.11). Факт родинних відносин померлого [PERSON] та заявника [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: паспорту громадянина України заявника, карткою присвоєння р.н.о.к.п.п., свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3-4, 5, 6, 7, 8). Згідно ст.317 ЦПК України заява по встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09 вересня 2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи,- не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністративного закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оскільки, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON], який помер [INFO] в місті Феодосія, Автономної Республіки Крим, Україна. На підставі викладеного, та

Outcome: approved