Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про те, що 23 грудня 2014 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб на підставі рішення Великоберезнянського районного суду від 23 грудня 2014 року. Заявниця [PERSON] зазначила в заяві, що вона з [PERSON] прожили в шлюбі близько 10 років. В них народилася одна дитина: донька [PERSON]. У 2010 році [PERSON] поїхав на заробітки в невідомому їй напрямку і до тепер ніяких відомостей про його місце перебування невідоме. З цього часу минуло більше п'яти років. 24.03.2016 року Великоберезнянським районним судом [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. [PERSON] було оголошено в розшук. Оскільки [PERSON] має у приватній власності квартиру за адресою її з донькою проживання та з метою захисту своїх прав та прав дитини на нерухоме майно (квартиру), заявниця просить суд оголосити [PERSON] померлим. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення спору залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що заявниця [PERSON] з 24.04.1999 року по 23.12.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про право власності встановлено, що за [PERSON] зареєстрована квартира в [ADDRESS]. Згідно рішення Великоберезянського районного суду від 24.03.2016 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім (а.с. 10). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно до п. 1 ст.249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями , може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Згідно ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлої від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою- це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо на підставі незаперечних доказів стверджується, тобто доводяться обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом РАЦС факту смерті. Статтею 247 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як вбачається з матеріалів справи, доказів про наявність обставин, що загрожували смертю, або дають підставу припускати загибель [PERSON] суду заявником не надано. Крім цього заявниця не надала доказів, про оголошення розшуку [PERSON] На думку суду, заява про оголошення [PERSON] померлим обґрунтовано тільки формально, тобто заявником не зазначено жодної підстави для оголошення фізичної особи померлою, а наявність обставин, які б мали загрожувати цій особі смертю або дають підставу припускати загибель від певного нещасного випадку, заявником не доведено. Отже підстави для оголошення його померлим відсутні. На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed