Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою, про встановлення факту постійного проживання [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] із спадкодавцем - [PERSON] до дня його смерті [INFO] в с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області. В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що [PERSON] до самої смерті проживав одиноко, сім'ї та дітей не мав, про що свідчить довідка Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 30.01.2017 року № 57. На момент смерті в останнього залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.08.2001 року. Спадкоємців першої та другої черги за законом у покійного не залишилося, а спадкоємцем третьої черги була мати заявниці, [PERSON], яка приходилась рідною тіткою [PERSON]Пирятинським районним судом Полтавської області від 09.11.2006 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] (матір'ю [PERSON]) та [PERSON], зокрема, що вони є рідними сестрами. Рішення набрала законної сили. Зважаючи на свій літній вік та погане самопочуття, а також те,що мати заявниці [PERSON] залишилася одна в селі, бо її донька проживала в м. Києві разом з родиною, остання змушена була полишити оформлення спадкової справи та переїхала до м. Києва. Після смерті [PERSON] заявниця разом зі своєю сестрою, [PERSON] у визначений законом строк звернулася до шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а чоловік покійної надав заяву до нотаріальної контори в якій відмовивсявід спадкових прав на користь дочок. Проте заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано в повному обсязі документів, які б підтверджували факт прийняття гр. [PERSON] спадщини після смерті [PERSON]До Пирятинської державної нотаріальною контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], [PERSON] не зверталась, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважала, що прийняла спадщинуна законних підставах. За вказаних обставин заявниця просила встановити факт спільного проживання матері, [PERSON] з [PERSON] на момент смерті - [INFO]. Зазначила, що спір між спадкоємцями, сестрою заявниці - [PERSON], щодо права на спадкове майно відсутній, а встановлення даного факту необхідне обом спадкоємцям. Заявниця та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, що в ній викладені. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні третя особа [PERSON]підтвердила доводи викладені в заяві та не заперечувала проти її задоволення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони є односельчанами з померлим [PERSON] Мати заявниці [PERSON] - [PERSON] проживала разом з [PERSON] протягом останнього часу за адресою:[ADDRESS]. При цьому вона доглядала за ним, готувала їжу, прибирала, прала його речі. Суд, заслухавши пояснення третьої особи, пояснення свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Згідно п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно копії свідоцтва про смертьсерія [NUMBER] від 14.11.2005 року [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). На момент смерті в останнього залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.08.2001 року (а.с. 12). Заповіту на момент смерті [PERSON] не залишив. Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємців першої та другої черги за законом у покійного [PERSON] не залишилося, а спадкоємцем третьої черги була мати заявниці - [PERSON], яка приходилась рідною тіткою [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Також судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] від 06.03.1971 року, актовий запис № 38, заявник [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] (а.с. 6). 12.05.1990 року заявник уклала шлюб з [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про одруження, актовий запис № 2034 від 12.05.1990 року (а.с. 7). Заявниця у визначений законом строк звернулася до шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано в повному обсязі документів, які б підтверджували факт прийняття гр. [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 3). Згідно відповіді Пирятинської державної нотаріальної контори № 1586 від 11.11.2017 року за період з [INFO] по 11.11.2017 року із заявою про прийняття спадщини майна померлого [INFO] [PERSON] в Пирятинську державну нотаріальну контору ніхто не звертався, відповідно спадкова справа не заводилася (а.с.45). Третя особа [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що їх із заявницею мати, [PERSON] проживала разом з [PERSON], оскільки останній зловживав алкогольними напоями. Так як в нього не було дружини та дітей, [PERSON] піклувалася про нього та вела домашнє господарство. Факт проживання померлої [PERSON] з померлим [PERSON] також підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки. За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт постійного проживання [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] із спадкодавцем - [PERSON] до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS], а тому вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved