Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт того, що державний акт серії ІІ-МК №009640 від 10.05.1995 р. за №763, виданий за рішенням Баратівської сільської ради від 14.02.1995 року №5 на ім`я [PERSON] належить заявнику - [PERSON] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-МК №009640 від 10.05.1995 р., виданого на підставі рішення №5 виконкому Баратівської сільської ради народних депутатів Новобузького району Миколаївської області від 14.02.1995 року, заявнику належить земельна ділянка площею 1,86 га, що розташована на території Баратівської сільської ради народних депутатів, яка була надана для ведення особистого підсобного господарства. Проте під час виготовлення даного Державного акту допущено помилку, а саме: прізвище заявника вказане, як « [PERSON] », хоча повинно бути вказане « [PERSON] ». З даним питанням заявник звертався до Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області з метою виправлення описки у акті, проте йому було відмовлено в зв`язку з тим, що виправлення помилок в Держакті не входить до компетенції сільської ради. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом виправити допущену помилку неможливо, заявник просить задовольнити його заяву. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник заявника - адвокат Соколік В.Д. до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 2 ст. 315\~ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із копії державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-МК №009640 від 10.05.1995 р., [PERSON] , що мешкає в с. Баратівка, є власником земельної ділянки, площею 1,86 га, що розташована на території Баратівської сільської Ради народних депутатів. В той же час, відповідно до копії паспорту заявника, правильне написання ім`я, прізвища та по батькові заявника « [PERSON] ». Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності державного акту на право приватної власності на землю саме заявнику - неможливо. Згідно Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.08.2009 р. за №73516751, виправлення орфографічних і технічних помилок у державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акту за заявою землевласника. Разом з тим, у зв`язку із змінами в законодавстві, наказ Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325 «Про затвердження інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою» втратив чинність, а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15 жовтня 2013 року діючим законодавством не передбачена. Встановити факт належності правовстановлюючого документу на право власності (право постійного користування ) особи на землю можливо тільки в судовому порядку. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику на підставі державного акту про право власності на землю серії ІІ-МК №009640 від 10.05.1995 року належить земельна ділянка, площею 1,86 га, що розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Однак, даний акт містить неправильне написання його ім`я та прізвища у акті « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на землю дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння земельною ділянкою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved