Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися з даною заявою до суду і просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 14 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 1186), в порядку ч.3 ст. 293 ЦПК України. Посилаються на те, що 14.11.2003 ними було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у заявників народився син [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть. Крім того, станом на момент подачі заяви до суду, заявник [PERSON] вагітна та має народжувати в кінці квітня 2018 року. Оскільки шлюб можна розірвати протягом вагітності дружини лише у разі, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою і у відповідності до поданої нотаріальної заяви громадянина України [PERSON] (заява від 31.03.2018, реєстр № 524) визнає себе батьком ненародженої дитини заявниці [PERSON], заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть відновитися і тому звернулися з заявою подружжя про розірвання шлюбу. Між заявниками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх спільної дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо та розмірі аліментів на дитину. Всі ці обставини закріплені заявниками у нотаріально посвідченому договорі між батьками про визначення місця проживання дитини, способів реалізації їхніх батьківських прав та обов'язків, щодо виховання, утримання їхньої неповнолітньої дитини від 31.03.2018 (реєстр № 525), за яким син залишається проживати разом з батьком. Майнового спору між заявниками немає, оскільки ними укладено договір про поділ спільного майна подружжя від 31.03.2018 (реєстр № 526). Саме тому заявники звернулися з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. 02 серпня 2018 року було відкрито провадження по даній заяві і призначено судове засідання на 13 год. 30 хв. 05 вересня 2018 року. До суду 05.09.2018 заявники [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, направили заяви про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримують в повному обсязі та не заперечують проти розірвання шлюбу. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 293, ч.3 ст. 294 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані заявниками докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Оскільки заявники після спливу одного місяця від дня подання заяви не відкликали заяву про розірвання шлюбу, крім того, 05.09.2018 в судове засідання направили заяви, в яких свою заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя підтримують, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права (укладено договір про поділ спільного майна подружжя), а також права їхньої спільної дитини ()укладено нотаріально засвідчений договір щодо місця проживання дитини, виховання та утримання), суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі. Підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 109, 112 СК України,

Outcome: approved