Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із позовом про зняття арешту, який мотивує тим, що 21.01.2016 року помер її чоловік [PERSON] При оформленні майна у спадок після смерті чоловіка у нотаріуса вона отримала відмову у звязку з арештом спадкового майна на підставі постанови ДВС у Генічеському районі АА 015928 від 11.04.2008 року, яким було накладено арешт нерухомого майна ? частку житлового будинку, що знаходиться у м. Генічеськ, пров. Калініна, 27, який належав на праві власності її чоловіку. При зверненні до виконавчої служби вона дізналась, що виконавче провадження було знищено. Арешт на майно накладено на підставі ухвали суду у справі № 2-837 і ця ухвала була виконана свого часу та оскарженню не підлягає. У звязку із цим вимушена була звернутися до суду, в якому просить зняти арешт на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні був відсутнім. Ним було надано заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності. Пояснює, що [PERSON] не має заборгованості перед банком внаслідок виконання рішення суду від 04.12.2007 року шляхом проведення реструктуризації кредитної заборгованості 26.12.2013 року. Представник третьої особи до суду не зявився. Про час, місце та мету розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 5\~ст. 154 ЦПК України,ухвалив за можливе розглянути питання про скасування заходів забезпечення позову у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із наданих доказів, а саме з витягу з єдиного реєстру заборон відчуження обєкті нерухомого майна 16.04.2008 року на підставі постанови ДВС у Генічеському районі АА 015928 від 11.04.2008 року було накладено арешт на ? частку житлового будинку, що знаходиться у м. Генічеськ, пров. Калініна, 27. Номер запису про обтяження 7028650. Власник [PERSON] Так судом встановлено, що [PERSON] помер 21.01.2016 року та через наявність вказаного арешту позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 328 ЦК України\~чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 1 Постанови від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі\~Постанова Пленуму №5) у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у\~\~ разі\~\~закінчення\~\~виконавчого\~\~провадження\~\~(крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про\~\~визнання\~\~боржника\~\~банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення\~\~виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Враховуючи, що виконавче провадження закінчено, обставини, передбачені статтею 50 Закону, які перешкоджають зняттю арешту по закінченому провадженню, відсутні, тому право позивача на вільне розпорядження належним йому майном може бути захищено шляхом зняття накладеного державним виконавцем арешту. Таким чином, суд вважає за необхідним зняти арешт з майна , яке на законних підставах належало чоловіку позивача, який у повному обсязі виконав зобовязання через які було накладено арешт, оскільки наявність арешту позбавляє позивача права реалізувати своє право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved