Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду в рамках окремого провадження із заявою про встановлення факту її спільного проживання з [PERSON], померлим 08.10.2015 року за адресою: [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що з жовтня 2008 року заявник перебувала у сімейних відносинах з [PERSON], без офіційної реєстрації шлюбу, вони проживали однією сімєю в належній [PERSON] квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 08.10.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. [PERSON] звернулась в Третю Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено, з огляду на те, що не надано доказів постійного проживання однією сімєю з померлим [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. На підставі вказаного, заявник звернулась до суду із вказаною заявою. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Третьої Одеської державної нотаріальної контори (а.с.19) Заслухавши пояснення осіб,що беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 2009 року заявник та [PERSON] проживали однією сімєю, підтримували фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство аж до моменту смерті [PERSON] 08.10.2015 року Разом мешкали у належній [PERSON] квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1521 від 28.11.2016 року (а.с.10), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні, копією договору купівлі-продажу від 27.06.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Одеської державною нотаріальної контори [PERSON] (а.с.11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.5), копією технічного паспорту на вказану квартиру (а.с.7-8). 08.10.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується оригіналом довідки № 1521 від 28.11.2016 року, виданої КП «ЖКС «Черьомушки» (а.с.10) Після смерті [PERSON], [PERSON] звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено, з огляду на те, що не надано доказів спільного проживання з померлим [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, що підтверджується копією листа (а.с.3) Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК. Так за змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержуєправо наспадкуванняу разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згiдно ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згiдно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи,які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З розяснень листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК(п. 21ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved