Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що вона народилась [INFO] року на окупованій території м. Гдиня, Польща в місці примусового утримання. Її дівоче прізвище було «[PERSON]». Звернувшись до Генерального консульства Республіки Польщі у місті Києві з метою отримання офіційного документу щодо її народження, вона отримала офіційний документ - повну виписку з акту народження Республіки Польща, в якому вказано її ім'я - [PERSON]. На підставі Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» вона звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської РДА в місті Києві про встановлення їй статусу жертви нацистських переслідувань, але їй було повідомлено, що існують розбіжності в документах та запропоновано звернутись до суду. Тому просить суд встановити факт, що [PERSON] та [PERSON], про яку йдеться у повній виписці з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року, є одна й та сама особа; встановити факт належності [PERSON], офіційного документу - повної виписки з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року щодо номеру запису 407/1943 від 26.02.1943 року. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд встановити факт, що вона та [PERSON], про яку йдеться у повній виписці з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року, є одна й та сама особа; встановити факт належності їй офіційного документу - повної виписки з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року щодо номеру запису 407/1943 від 26.02.1943 року. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO] року в місті Гдиня, Польща, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Довідкою відділу РАГСу Залізничного району міста Києва вих. 73 від 26.11.1998 року підтверджується, що 17 березня 1962 року у відділу реєстрації актів громадянського стану Залізничного району міста Києва було зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], після чого остання змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Батьками [PERSON], [INFO], відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.1997 року, записані [PERSON] (українець) та [PERSON] (єврейка), запис про реєстрацію народження здійснено 24 жовтня 1945 року виконкомом Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області (а.с.6). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 1997 року у справі № 2-1954 за 1997 рік зобов'язано відділ ЗАГСу Дніпровського району міста Києва внести зміни в актовий запис № 16 від [INFO] [PERSON], вказавши в графі «мати» [PERSON], а в графі «національність» - єврейка (а.с.9). Крім того, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 1997 року у справі № 2-1955 за 1997 рік встановлено факт народження [PERSON], [INFO] в м. Гдиня в Польщі на окупованій німцями території (а.с.7-8). Повною випискою з акту народження [PERSON], яка народилась в м. Гдиня, [INFO] підтверджується, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.12, 13-14). Довідкою виконкому Павлівської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 49 від 23 жовтня 1990 року підтверджується, що [PERSON], «угонялась з с. Павлівка в Германію в 1942 р. червні місяці разом з [PERSON] під прізвищем [PERSON] в зв'язку з тим, що вона по національності єврейка і поміняла своє прізвище, ім'я та по батькові, щоб врятуватись від смерті» (а.с.10). З довідки відділу ЗАГСу м. Северодвінськ Архангельської області Російської Федерації від 31.03.1999 року вбачається, що [PERSON] 29 жовтня 1957 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.11). Отже, суд знаходить доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON], про яку йдеться у повній виписці з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року, є одна й та сама особа. Щодо вимоги про встановлення факту належності [PERSON], офіційного документу - повної виписки з акту народження Республіки Польща від 23.04.2001 року щодо номеру запису 407/1943 від 26.02.1943 року, то в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки повна виписка з акту народження не є правовстановлюючим документом. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial