Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно [PERSON], [INFO], із наступними заходами тимчасового обмеження: заборонити [PERSON] наближатися на відстань у 800 (вісімсот) метрів та ближче до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], адреса реєстрації і проживання [ADDRESS]; заборонити [PERSON] наближатися на відстань у 800 (вісімсот) метрів та ближнє до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], адреса реєстрації і проживання [ADDRESS]; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON], [INFO], IHM [NUMBER]; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. В обгрунтування вказаних вимог посилається на те, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу спільних дітей не мають. Заявниця проживає разом з двома дітьми за адресою: [ADDRESS]. Чоловік постійно маніпулює нею, психологічно подавляє її та її неповнолітнього сина від попереднього шлюбу, принижує, ображає, намагається контролювати її поведінку та коло спілкування. Після того, як заявниця повідомила [PERSON] по телефону, що подала заяву про розлучення, останній почав дзвонити та надсилати їй СМС-повідомлення з образами. Ці образи були майже повністю ненормативною лексикою і дуже принизливими. Продовжуючи свої незаконні дії, [PERSON] надіслав образливі та принижуючи заявницю СМС-повідомлення її знайомим і рідним, а також намагався зв'язатися з її неповнолітніми дітьми. Не заспокоївшись, [PERSON] почав погрожувати заявниці фізичною розправою. Знаючи [PERSON], як дуже запальну і нестриману особу, а також що він військовий, а тому може мати зброю, заявниця побоюється за життя своє і своїх дітей. Вона змушена була звернутися за допомогою до психолога, не може спокійно працювати, їй соромно перед знайомими і рідними людьми за наклепи і образи з боку [PERSON] В неї виникло непереборне почуття постійного страху за свою безпеку та безпеку її рідних, а також образа за ті принизливі наклепи, які [PERSON] розповсюджує серед її знайомих. Таким чином, на думку заявниці, дії [PERSON] носять домашнє психологічне насильство, яке спричиняє психологічну шкоди їй та її дітям від попереднього шлюбу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2019 року зазначену заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в судове засідання. Представник [PERSON] - адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №646 (а.с. 6). Від подружнього життя сумісних дітей вони не мають. Заявниця має двох дітей від попередніх шлюбів - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею за адресою [ADDRESS]. До суду надані роздруківки СМС-повідомлень від заінтересованої особи на телефонні номери заявниці, її знайомих та клієнтів (заявниця працює майстром-візажістом), які містять образи, у тому числі нецензурні висловлювання, та погрози на адресу заявниці і її дітей (33-42). Відповідно висновку незалежного психолога від 28.02.2019 року [PERSON] знаходиться у стані сильного стресу, викликаного несприятливими сімейними обставинами: погрозами і психологічним насильством з боку чоловіка. [PERSON] не почувається в безпеці, боїться, що чоловік нашкодить їй і сину [PERSON]. Ці страхи мають підстави, оскільки домашнє насилля має властивість збільшуватися, переростати у більш жорстокі форми. Психоемоційний стан [PERSON] може привести до неврозів, порушенню серцевої діяльності, артеріальної гіпертензії, виразковим ураженням ЖКТ, інфаркту міокарда і інсульту (а.с. 29-30). Відповідно висновку незалежного психолога від 26.02.2019 року [PERSON], 2003 року народження, в даний час знаходиться в стресовому стані із-за страху, що [PERSON] може спричинити шкоду мамі або йому. У разі продовження стресу, виснаження психічних ресурсів організму хлопця може привести до нервового зриву або до серйозних фізіологічних порушень (а.с. 31-32). В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] показувала їй смс-повідомлення від свого чоловіка та скаржилась, що він надсилає їй принизливі повідомлення і на її сторінці в інтернет-мережі друкує образи. Крім цього, свідок пояснила, що [PERSON] дуже нестримана людина. На даний час місце проживання останнього невідомо, оскільки він останнім часом жив у Арменії, проте, начебто виїхав з Арменії до України, але не доїхав, і можливо знаходиться у Росії. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року Держави забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За приписами п.2, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина) - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Як регламентовано ст.16 зазначеного закону, передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пункту 2 частини 1статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини 3статті 26 наведеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно пункту 9 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру. (Рішення у справі Серавін та інші проти України № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Суд критично ставиться до висновків від 26.02.2019 року, 28.02.2019 року за результатами діагностики психоемоційного стану у відношенні [PERSON] та [PERSON], проведеного психологом [PERSON], оскільки при наданні вищевказаного висновку остання не була попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України відповідно до чинного законодавства. Надані заявницею роздруківки СМС-повідомлень суд не може прийняти до уваги, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, етіологію виникнення даних роздруківов СМС повідомлень саме від [PERSON] ані заявницею, ані її представником до суду не надано. До правоохоронних органів з будь-якими заявами з приводу погроз від свого чоловіка [PERSON] не зверталась. Таким чином, враховуючи, що суду не надано належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявниці та дітей, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить про відсутність підстав для видачі обмежувального припису. Відповідно до ч.3 ст. 350-5ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed