Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 09 грудня 2009 року померла його тітка [PERSON]. У звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] була похилого віку, часто хворіла та потребувала стороннього догляду заявник перевіз її до свого будинку в с.Бучая, вул.Центральна, 66, Новоушицького району, та здійснював за нею догляд. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, зокрема на земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №037425 від 05 січня 2005 року. Будучи спадкоємцем за законом заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши представника заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №211, 216 від 07 серпня 2017 року [PERSON] була зареєстрована в [INFO]. З жовтня 2008 року до дня смерті 09 грудня 2009 року [PERSON] проживала спільно, без реєстрації, із [PERSON] в с.Бучая, вул.Центральна, 66, Новоушицького району, Хмельницької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №116430 від 09 грудня 2009 року виданого Бучайською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла 09 грудня 2009 року. Повторним свідоцтвом про народження серії ІІ-БВ №314190 від 07 липня 1981 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 06 квітня 2017 року, повторним свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №155670 від 12 квітня 2017 року, свідоцтвом про народження серії ІІ-БВ №259000 від 12 грудня 1979 року підтверджується, що [PERSON] є тіткою [PERSON] по материнській лінії. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №186714 від 12 листопада 2012 року виданого виконавчим комітетом Бучайської сільської ради Новоушицького району, Хмельницької області, мати заявника [PERSON] померла 09 листопада 2012 року. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №327/02-31 від 07 серпня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту спільного проживання з [PERSON]. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №\-\-354-01-09 від 15 серпня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 09 грудня 2009 року, не заведена. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №037425 від 05 січня 2005 року спадкодавцю належить земельна ділянка площею 1,71 га. на території Бучайської сільської ради Новоушицького району Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з жовтня 2008 року до дня смерті 09 грудня 2009 року проживала спільно із [PERSON] в с.Бучая, вул.Центральна, 66, Новоушицького району, Хмельницької області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved