Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного його мешкання на території України з листопаду 1987 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. В обґрунтування своєї заяви вказав, що він разом із родиною свого брата [PERSON] у 1987 році приїхав з Вірменської РСР до м.Тернопіль Українська РСР, а оскільки у 1998 році почався військовий конфлікт між Вірменією та Азербайджаном, тому він не зміг повернутися на батьківщину, та залишився проживати на Україні. Встановлення юридичного факту постійного мешкання на території України з листопаду 1987 року по теперішній час необхідно заявнику для отримання реєстрації та інших правових документів на території України. У судовому засіданні заявник та його представники надали уточнену заяву, у якій заявник просить встановити факт його безперервного проживання на законних підставах на території України з січня 2007 року по теперішній час. У зв'язку з тим, що заявник не обізнаний у сучасному законодавстві, він своєчасно не звернувся до компетентних органів для оформлення паспортних документів. Встановленого даного факту є для нього необхідної умовою, для того, що б він мав змогу звернутися до компетентних органів з заявою передбаченою Законом України «Про громадянство України». У судовому засідання заявник, його представники підтримали уточнену заяву, надали аналогічні пояснення вказаним у заяві та просили її задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Управління Державної міграційної служби України в Київській області, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточненої заяви, а саме встановлення факту безперервного проживання на законних підставах [PERSON] на території України з 27.01.2007 року по теперішній час. Суд, вислухав пояснення заявника, його представників, представника зацікавленої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає уточнену заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року у с. Мргашат Октемберянського району Вірменська РСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 08 січня 1974 року зроблено актовий запис №7, про що свідчить свідоцтво про народження заявника та його переклад, засвідчений нотаріально (а.с.5-6). Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.09.2009 року судом було встановлено факт постійного проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] на законних підставах на території України з 13.07.1989 року та по день винесення рішення (а.с.7). Крім того, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заявник є його рідним дядьком, а також зазначив, що останній тривалий час мешкає на території України, працює, та безперервного мешкає з січня 2007 року у Вишгородському районі с.Нові Петрівці, вул.І.Кудірі, 12. Суд вважає пояснення свідка достовірними, у зв'язку із тим, що він тривалий час знає заявника, є його родичем, та згідно вказаного вище рішення суду даний свідок з 13.07.1989 року мешкає на території України. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявником до суду було надано довідку видано Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради від 15.05.2015 року про те, що [PERSON] проживає та зареєстрований з 27.01.2007 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), та саме на його ім'я відкритий особовий рахунок. Крім того, згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS], ще 15.09.2005 року його було виготовлено за замовленням [PERSON] (а.с.19-26). Крім того, заявником до суду було надано довідку про отримання ним у ДПІ у Вишгородському районі ідентифікаційного номеру, та дата занесення відомостей до Державного реєстру фізичних осіб від 04.12.2002 року (а.с.27). Згідно посвідчення водія виданого на ім'я [PERSON], [INFO], ним 22.03.2002 року отримано посвідчення серія [NUMBER] (а.с.28-29). Законом України «Про громадянство України», зокрема статтею 9 визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотанням прийнятті до громадянства України, однією із умов є - безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років. Враховуючи те, що заявник з 2002 року отримав на території України, а саме у Вишгородському району Київської області, ряд документів, а саме ідентифікаційний код, водійське посвідчення, з 2005 року отримав документи з приводу нерухомого майна, а з 27.01.2007 року офіційно зареєстрований за адресою свого постійного поживання, а саме: [ADDRESS], що свідчить про законність підстав перебування заявника на території України, суд вважає доведеним у судовому засідання того факту, що [PERSON] з 27 січня 2007 року безперервно на законних підставах проживає на території України по теперішній час. На підставі викладеного та

Outcome: approved