Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заявники звернулись до Обухівського районного суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої зазначили, що 12 березня 2014 року вони зареєстрували шлюб, мають дитину: дочку [PERSON] [INFO] . Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між подружжям не склалося. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинено та спільне господарство не ведеться. За таких обставин подружжя вражає, що нормальні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 16.07.2019 року. В судове засідання заявники не з`явились, подали заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, заявлені вимоги заяви підтримали в повному обсязі. Зацікавлена особа, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання свого представника не направила, заяв та клопотання до суду не направила. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги заявників підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №65, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтва про народження, виданого 12.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і її батьками є заявники. З договору між батьками про участь у виховані та утриманні дитини від 16.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В.та зареєстрованого в реєстрі за №2098, вбачається, що заявники домовились зокрема про те, що дитина залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку передбаченому договором. Також сторони визначили розмір і порядок сплати коштів на утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а саме, що заявники по справі тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, примирення не бажають, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved