overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Заявники свої вимоги мотивують тим, що їм на праві приватної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». З метою оформлення документів для продажу зазначеної квартири, заявники звернулися до реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області з наявними правовстановлюючими документами, де було з'ясовано, що у свідоцтві про право власності на житло та технічному паспорті, на належну їм квартиру допущено помилку - прізвище записано «[PERSON]», а не «[PERSON]», як це зазначено в кожного в паспортах. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникам для реалізації належним їм право власності. Враховуючи викладене, заявники просять встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме - свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1993 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) № 227 від 08.06.1993 року Сумського машинобудівного науково-виробничого об'єднання ім. М.В. Фрунзе, в якому зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У поданих письмових заявах, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять заяву розглядати у їх відсутність, вимоги підтримують у повному обсязі. Заінтересована особи: Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції Сумської області будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, до суду представник не з'явився, заяв та клопотань не надавали. Суд вивчивши всі матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1993 р., видане згідно з розпорядження (наказом) «Сумського машинобудівного науково-виробничого об'єднання ім. М.В. Фрунзе» від 08 червня 1993 р. № 277, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.14/. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, суд вбачає помилку в написанні прізвищ заявників у Свідоцтві про право власності на житло. Так замість вірного «[PERSON]», у Свідоцтві про право власності на житло зазначено «[PERSON]», що підтверджується копією паспортів заявників, довідкою № 707 Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради від 08.04.2014 р., Технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], довідкою-характеристикою квартири Комунального підприємства Сумське міське бюро технічної інвентаризації /а.с.4-11, 13,15,16-18/. Також встановлено, що 01 листопада 2003 р. Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 1699 /а.с.12/. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Заявники свої вимоги мотивують тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира № 30 по вул. Черепіна, б. 62 «б» у м. Сумах. Однак, в свідоцтві про право власності на житло прізвища заявниць вказані як Нікитенко, замість вірного [PERSON]. Тому просить суд постановити рішення, яким установити факт належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2001 року, видане ВАТ «Сумивзуття» згідно з розпорядженням № 2. Заявниці в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та її доньці [PERSON] на праві власності належить квартира № 30 по вул. Черепіна, б. 62 «б» у м. Сумах ( а.с. 11). Однак у свідоцтві про право власності на вказану квартиру прізвище заявниць вказано як Нікитенко. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. ( а.с. 9) Згідно паспорта громадянина України вірне прізвище матері завниці [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, складеного на російській мові, її прізвище в перекладі на українську є [PERSON]. Також, у свідоцтві про народження та у свідоцтві про шлюб прізвище доньки заявниці [PERSON], вказано як [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Заявники свої вимоги мотивують тим, що на підставі договору міни від 13.08.1995 року є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS], та розташований на земельній ділянці, площею 600 кв.м. Однак позбавлені можливості розпоряджатися належним їм майном через помилку, допущену при укладенні договору. Так прізвище заявників у зазначеному договорі помилково зазначено «[PERSON]». Тому заявники просять встановити факт належності їм договору міни від 13.08.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2873. В судове засідання учасники розгляду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заявники подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Заінтересовані особи жодних заяв чи клопотань суду не надали. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за договором міни від 13.08.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2873, заявники отримали у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. /а.с.12/ За вказаною адресою вони зареєстровані з 1995 року, заявник [PERSON] - з 2008 року. Втім у зазначеному договорі міни прізвища заявників помилково зазначені «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». /а.с.12/ Наявність очевидної помилки підтверджується документами: копіями паспортів заявників, копіями карток заявників фізичних осіб - платників податків, копією технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою, копією будинкової книги, довідкою про склад сім'ї. /а.с.6-21/ На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 256 - 259 ЦПК України суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документу, що необхідно для реалізації прав власника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заявники у березні 2018 року звернулися до суду, мотивуючи свої вимоги тим, вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сімю та шлюб. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства сторони не ведуть. Просили шлюб розірвати. Заявники в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені. До суду надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року. Шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 2688. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Також судом встановлено, що сімя сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 216848, свідоцтвом про народження серія 1-БК № 382037 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно\~ст.109 Сімейного кодексу України \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задоволити заяву і розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст.\~4,12,81,247,263-268 ЦПК України\~суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

заявники у заяві вказують, що вони є громадянами США та Канади, які перебувають на обліку як кандидати в усиновителі в Міністерстві соціальної політики України за № М-02153 від 16 серпня 2016 року. Перебувають у шлюбі з 27.05.2008 року. Вони познайомились з [PERSON], [INFO], вихованкою Прилуцького спеціалізованого будинку дитини «Надія» і виявили бажання її усиновити. В судовому засіданні заявники підтримали заявлені вимоги. Прокурор та заінтересовані особи не заперечували проти задоволення позовних вимог. Міністерство соціальної політики України дає згоду на усиновлення дитини [PERSON] заявниками, що вбачається із листа № 670/0/18-16/57 від 12.10.2016 року. Та просять суд розглянути справу за їх відсутності, що вбачається із листа № 15031/0/14-16/57 від 12.10.2016 року. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Заявники бажають створити більш повну і міцну сім'ю, усиновивши дитину, що вбачається з заяви про усиновлення (а.с.2-3). Мають для виховання і утримання дитини всі необхідні матеріальні та житлові умови. [PERSON] має постійну роботу та стабільний заробіток. Заявники позитивно характеризуються, до кримінальної відповідальності не притягувалась, мають задовільний стан здоров'я. Зі станом здоров'я дитини ознайомлені (а.с.17-18) і мають тверде бажання на усиновлення. Жодних заборон, передбачених законом для усиновлення не вбачається. Мають відповідний дозвіл з країни свого проживання. Мати, [PERSON] рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області № 2/732/248/14 від 05 червня 2014 року позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], згідно з копією вищезазначеного рішення суду (а.с.12-13). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації № 156 від 19 червня 2014 року, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Адміністрація КЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» надала згоду від 06.10.2016 року № 02-08/841 на усиновлення своєї вихованки [PERSON], [INFO] (а.с.19). Як вбачається з акту КЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» № 02-08/840 від 06.10.2016 року, за період перебування [PERSON], [INFO], у закладі ніхто долею її не цікавився, не приймав ніякої участі у вихованні та утриманні дитини (а.с.20). Згідно з висновком Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.10.2016 року № 2.2-10/3673 про доцільність усиновлення громадянином США [PERSON] та громадянкою Канади [PERSON] вихованки КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» [PERSON], дане усиновлення є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.4-7). Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст. ст. 207, 208, 211, 219, 222, 224, 229, 231, 283 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Заявники у липні 2014 року звернулися до суду з названою заявою, в якій вказували , що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина за законом . Вони звернулися до нотаріуса для оформлення прийняття спадкового майна після батька , однак нотаріусом їм було відмовлено оскільки у свідоцтвах про їх народження батько записаний під прізвищем у [PERSON] як « [PERSON]», а у [PERSON] як « [PERSON]». Заявники просять суд, встановити факт, родинних відносин та встановити , що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є доньками [PERSON] , який помер [INFO]. У судовому засіданні представник заявників підтримав заяву та просив суд встановити факт родинних відносин. Володарська селищна рада Київської області свого представника у судове засідання не направила та просили суд розгляд справи провести без участі їх представника. В заяві зазначили , що не заперечують проти встановлення факту родинних відносин між заявниками та [PERSON] , який помер [INFO]. Заслухавши пояснення представника заявників , взявши до уваги позицію заінтересованої особи викладену у заяві , покази свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] помер батько заявників - [PERSON] ( а.с. 3 а ). В свідоцтві про народження заявника [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON]» ( а.с. 5) батько зазначений під прізвищем « [PERSON]» ( а.с.5), а в свідоцтві про народження заявника [PERSON] батько записаний під прізвищем « [PERSON]»( а.с.7). Вказана розбіжність у написанні прізвища батька заявників перешкоджає їм належним чином прийняти та оформити спадкове майно , яке залишилося після смерті спадкодавця. Ст. 124 Конституції України визначає , що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявники [PERSON], [INFO], та [PERSON] ,[INFO] , є дітьми [PERSON], який помер [INFO] . Зазначений факт родинних відносин стверджується показами свідків: [PERSON] , яка знайома з заявниками з 2003 року та [PERSON], який знає заявників понад 30 років . Свідки вказали суду , що вони є сусідами та знали батька заявників - [PERSON] , до дня смерті . Родинні відносини також стверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами , які містяться в матеріалах справи ( а.с.3-8). Від встановлення такого факту залежить виникнення майнових прав заявників. Суд визнає вимоги заявників обґрунтованими та такими що ґрунтуються на законі, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Заявники у липні 2015 року звернулись до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою окремого провадження про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2008р. між ними зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину, однак шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Заявники надали суду клопотання, у яких просили розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 22.08.2008р. зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 495. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 13.06.2007р.н. Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.109 Сімейного кодексу України, а також на те, що між подружжям укладено письмовий договір про те, з ким із них буде проживати їх донька, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, суд доходить висновку про достатність підстав для задоволення заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Заявники у липні 2021 р. звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказують, що 29.08.2015 року між сторонами був укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1621. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втратили почуття любові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Заявники у порядку ст. 109 СК України звернулися до Печерського районного суду міста Києва та просили розірвати шлюб, укладений між ними, укладений між ними 07 серпня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених міста Києва, актовий запис номер 2223. Сторони посилались на те, що протягом останніх трьох років шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сторони мають неповнолітнього сина, який мешкає з матір,ю. 15 квітня 2016 року між ними укладено договір про участь [PERSON] у вихованні сина та утриманні сина відповідно до умов якого син і надалі залишається проживати разом з матір,ю. У відповідності до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Сторонами надано суду договір про участь у вихованні та утриманні дитини від 15 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міхірьовою О.А. за реєстровим номером 374. Суд вважає заяву підлягаючою задоволенню. 07 серпня 1992 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених міста Києва, актовий запис номер 2223. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з матір,ю. У судовому засіданні встановлено, що тривалий час сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини через різні характери, а також інтереси та погляди на життя. Сторони миритися не бажають. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, суд вважає можливим розірвати шлюб між подружжям. На підставі ст.ст. 109, 111, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Заявники у своїй заяві посилають на те, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого за розпорядженням відділу комунального майна міськвиконкому від 07.02.1996 року, належить квартира [ADDRESS] в м.Сумах.При видачі свідоцтва про право власності на житло в їх імені були допущені помилки,а саме:замість вірного [PERSON] ,вказано [PERSON] та замість вірного [PERSON], вказано [PERSON].Даний факт перешкоджає їм використовувати право власності на власний розсуд. В судове засідання заявники не з'явились, в своїх заявах просять справу слухати в їх відсутність вимоги викладені в заяві підтримють в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Сумської міської ради в судове засідання не з'явився ,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив при вирішення даної заяви покладається на розсуд суду. Представник Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився ,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій при вирішення даної заяви покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез'явившихся учасників процесу, оскільки в справі достатньо матеріалів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням відділу комунального майна міськвиконкому від 07.02.1996 р.№377 на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS],що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло /а.с.9/. Однак ім'я [PERSON] в правовстановлюючому документі вказано як [PERSON],згідно паспорту виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області від 14.01.1998 року її ім'я вказано як [PERSON]/а.с.5/,а ім'я [PERSON] в правовстановлюючому документі вказано як [PERSON],згідно паспорту виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області від 14 січня 1998 року його ім'я вказано як [PERSON]. Вказана обставина в розбіжності написання імен заявників в свідоцтві про право власності на житло та паспортів позбавляє заявників права розпоряджатись своєю власність а саме вищевказаною квартирою [ADDRESS] Факт належності [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру знайшов підтвердження в судовому засіданні та був перевірений доказами, зокрема і копією паспортів заявників з довідками про присвоєння ідентифікаційних номерів /а.с.5,6/,копіями свідоцтв про народження /а.с.7,8/. Таким чином суд приходить до переконання, що правовстановлюючий документ - свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням відділу комунального майна міськвиконкому від 07.02.1996 р.№377 належить [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved