Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що з червня лютого 2012 року по квітень 2020 року вона проживала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Під час сумісного проживання мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Від сумісного проживання з [PERSON] , [INFO] , у них народилася дочка [PERSON] . Державна реєстрація народження дочки заявниці проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження дочки заявниці відомості про батька вказані за її вказівкою, а факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] необхідний для оформлення пенсії дочці, тому заявник звернулася з зазначеною заявою до суду. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився. 16 липня 2020 року через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Вислухавши заявника, покази свідків та Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Котовськ, Одеської області. Факт батьківства підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), довідкою голови квартального комітету № 100 від 06 травня 2020 року, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах з 2012 року по [INFO] , який є батьком спільної дитини [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 9). Також факт родинних відносин між донькою та батьком в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , яка суду показала, що її син дійсно проживав разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та мають доньку [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] , який є батьком [PERSON] , суду показав, що його син дійсно жив однією сім`єю з [PERSON] , вони вели спільне господарство. Померлий вважав себе батьком [PERSON] . Крім того, на підтвердження своїх наголошень заявниця надала численні фотографії на яких зображені її донька [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення пенсії дочці. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , щодо дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Котовськ, Одеської області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved