Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Заявник звернувся з вище названою заявою до суду в якій вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,59 га. Матір заявника була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті. Заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але в зв`язку з похилим віком матері та незадовільним станом її здоров`я, він постійно проживав разом з матір`ю та був вимушений переїхати до неї, і з того часу вони проживали разом, вели спільне господарство. Заявник опікувався, доглядав та поховав матір. На теперішній час заявник має намір прийняти спадщину, з огляду на це просить встановити факт постійного спільного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Заявник посилаючись на вище викладені обставини просить встановити факт, що має юридичне значення - зокрема, факт його [PERSON] , [INFO] , проживання за адресою: [ADDRESS] разом з спадкодавцем своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис № 98. В судовому засіданні заявник та його представник просять суд задовольнити їх вимоги посилаючись на обставини викладені у заяві . Представник заінтересованої особи: Володарської селищної ради свого представника в судове засідання не направили та не заперечували проти задоволення заяви . Ст.81 ч. 3 ЦПК України зазначає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали вимоги заяви посилаючись на її обгрунтування. Суд, ознайомившись із заявою про встановлення факту постійного проживання, взявши до уваги позиції заявника та представника заявника, представника заінтересованої особи, викладену у відповідній заяві, що надійшла на адресу суду, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, вважає , що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про його народження ( а.с.8). [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 98 ( а.с. 22). До дня смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , що стверджено довідкою Володарської селищної ради № 227 від 06.02.2020 року ( а.с. 24). Після смерті матері відкрилась спадщина за законом. Свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що заявник [PERSON] , [INFO] , дійсно починаючи з січня 2014 року постійно мешкав разом з спадкодавцев до дня її смерті - своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , вели разом спільне господарство. Заявник опікувався своєю матір`ю, доглядав за нею та поховав її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved