Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була бабусею заявника. [PERSON] за життя залишила заповіт на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось на ім'я [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка була її піклувальником на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.03.2005 року №224, де їй було відмолено у здійсненні нотаріальної дії, оскільки існують розбіжності в її імені, де замість правильного ім'я заявника «[PERSON]» зазначено невірно ім'я «[PERSON]», що не співпадає з її паспортом. 18.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після одруження прізвище заявника змінилось на [PERSON]. Встановлення факту належності заповіту від 21.11.2000 року заявникові потрібно для можливості оформити спадщину в порядку спадкування за заповітом. Тому заявник просить встановити факт, що заповіт від 21.11.2000 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. за реєстровим №3-5392, на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд визнає юридичний факт, від якого належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2007 року, виданого виконкомом Пальмирівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. [PERSON], яка була бабусею заявника та її піклувальником, відповідно до рішення виконкому Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.03.2005 року №224, за життя залишила заповіт від 21.11.2000 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. за реєстровим №3-5392, на все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось на ім'я [PERSON]. 18.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після одруження прізвище заявника змінилось на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.01.2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до паспорту заявника Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським РВ у м. Дніпропетровську ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.01.2013 року ім'я заявника зазначено як «[PERSON]». При складанні заповіту від 21.11.2000 року, при переведенні ім'я заявника з російської на українську мову була допущена помилка та написано ім'я заявника «[PERSON]». Встановлення факту належності заповіту від 21.11.2000 року заявникові потрібно для можливості оформити спадщину в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи, що від встановлення факту, що заповіт від 21.11.2000 року, належить [PERSON], залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових її прав, а також те, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved