Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. [INFO] року року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Після смерті матері 14.03.2017 року заявник у встановлений законодавством строк звернувся з заявою до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що у державному акті на право власності на землю допущена описка, а саме видано державний акт на право власності на землю на ім»я «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть вказано «[PERSON]», тому заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з цих підстав. На підставі викладеного, просить встановити факт належності його матері [PERSON], померлій [INFO] року у селі Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, державного акту на право власності на землю загальною площею 0, 3616 га, що розташована на території села Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, який був виданий 06 січня 1998 року та зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 502 на ім»я [PERSON] ( бланк суворої звітності серія [NUMBER]). Заявник та його представник у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про народження серії виданого 07 березня 1961 року вбачається, що заявник є рідним сином [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 22/2017 вбачається, що єдиною особою, яка заявила про себе, як спадкоємця майна померлої матері [PERSON] є її син - [PERSON]. Після смерті матері 14.03.2017 року заявник у встановлений законодавством строк звернувся з заявою до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що у державному акті на право власності на землю допущена описка, а саме видано державний акт на право власності на землю на ім»я «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть вказано «[PERSON]», тому заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з цих підстав. Відповідно ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Зі змісту ст.315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Тому, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Outcome: approved