Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Заявники звернулись до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники мотивували тим, що вони уклали шлюб 19.01.2002 року, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблений запис за № 31. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] [INFO]. З січня 2016 року заявники не підтримують подружні стосунки, між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим заявники припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Відносно проживання і виховання дітей, сторони уклали письмові договори. Тому заявники просили розірвати шлюб, укладений між сторонами 19.01.2002, у Відділі реєстрації актів громадянського стану актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблений запис за № 31. Заявники направили до суду письмові заяви в яких просили, розгляд справи провести у їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили шлюб розірвати. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до виснвоку що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Подружжя, яке має дітей, має право подати до судузаяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договоромпро те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч.1ст. 109\~СК України). Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 19 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 31, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Заявники, на підставі\~ст.109 СК України, погодили питання про здійснення батьківських прав та обов»язків відносно дитини, її забезпечення тощо, що підтверджується укладеним між ними договором про виховання та утримання дитини від 30.12.2017 року. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved