overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 6 місяців вони проживають окремо, три роки не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. Заявник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, просив їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні поясненням [PERSON], додавши, що близько року назад він дізнався, що у його дружини є інший чоловік, тому вони вирішили жити окремо, а на даний час виникла потреба у розлученні, ініціатором якого була також дружина. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 12.06.2009 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №752 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). 14.04.2014 рокусторони уклали нотаріально посвідчений договір про проживання дитини та про участь у її вихованні (а.с.4). Крім того, судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, близько 6 місяців вони проживають окремо, три роки не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені на підставі повної втрати кохання, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, [PERSON] на даний час має іншого чоловіка, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви також підтримали, просили їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні поясненням заявниці. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 19.11.2004 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №1725 (а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). 15.05.2014 рокусторони уклали нотаріально посвідчений договір про визнання місця проживання дитини, про участь у її вихованні та забезпечення умов життя (а.с.5). Крім того, судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені на підставі повної втрати кохання, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу між подружжям. Послались на те, що 02.06.2012 р. вони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Заявники мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] .. Сторони зазначають, що спільне життя між ними не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам заявників, просять суд розірвати шлюб. Заявники в судове засідання не з`явились. В заяві про розірвання шлюбу просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, 02.06.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між заявниками. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Сторони досягли згоди стосовно сплати аліментів на дитину, що підтверджується нотаріально посвідченим договором між батьками від 16.06.2021 (а.с.8). Згідно зі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім`ї не можливе. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами було укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків і її вихованні 03.07.2019 року, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, тощо. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили заяву задовольнити, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.04.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 383 (а.с. 10). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). 03.07.2019 року між сторонами було укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. Відповідно до частини 1 статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім`ї неможливе. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами було укладено договір про виховання та утримання дитини [INFO] , згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, утримання дитини. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили заяву задовольнити, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 04.12.1999 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 04.12.1999 року, виданого Жовтневою сільською радою Згурівського району Київської області, серії [NUMBER] , актовий запис № 2 (а.с. 9). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). 06.07.2019 року між сторонами було укладено договір про виховання та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дрябенко К.А., зареєстровано в реєстрі за № 202 (а.с. 10). Відповідно до частини 1 статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім`ї не можливе. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами було укладено договір про місце проживання та сплату аліментів на утримання дитини, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, сплати аліментів тощо. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали спільну заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просили заяву задовольнити, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.03.2003 Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 18.04.2019 року між сторонами було укладено договір про місце проживання та сплату аліментів на утримання дитини. Відповідно до частини 1 статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім'ї не можливе. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Між сторонами було укладено договір про сплату аліментів та визначення участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, сплати аліментів тощо. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.06.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва, актовий запис № 235. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] 21.06.2017 між сторонами було укладено договір про способи участі батьків у вихованні дитини, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, сплати аліментів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім'ї не можливе. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Між сторонами було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини,згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, побачень з нею, сплати аліментів тощо. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.01.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 23. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] 22.11.2017 між сторонами було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім`ї не можливе. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами 11.02.2019 року укладено договір про проживання, виховання та плату аліментів на дітей, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, виховання, сплати аліментів, тощо. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили заяву задовольнити, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 637. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 11.02.2019 року між сторонами було укладено договір про місце проживання, виховання та плату аліментів на дітей. Відповідно до частини 1 статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, збереження сім'ї не можливе. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Між сторонами було укладено договір про розмір аліментів, визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні від 21.09.2016, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, побачень з ними, сплати аліментів тощо. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у їх відсутність. Інших заяв та клопотань подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви подружжя. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.07.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1298. Від шлюбу мають дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 21.09.2016 між сторонами було укладено договір про розмір аліментів, визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корецькою І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 867, згідно якого між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, побачень з ними, сплати аліментів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved