Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту народження дитини, в якій зазначає, що він є дідусем [PERSON], [INFO], який народився у м. Донецьк. Батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]), які є громадянами України та перебувають у зареєстрованому шлюбі. Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено у державній реєстрації народження, в зв'язку з невідповідністю форми документу пред'явленого заявником, визначеній центральним органом виконавчої влади в Україні. Встановлення факту народження дитини, заявнику необхідно для проведення реєстрації новонародженого та отримання свідоцтва про народження, оскільки немає належного документу, що підтверджує народження дитини. У зв'язку з чим, заявник просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO], який народився в місті Донецьк, у батьків [PERSON], [INFO], громадянина України та [PERSON], [INFO], громадянки України. Заявник у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності їх представника та прийняти рішення на розсуд суду, а також просить в рішенні суду зазначити відомості необхідні для заповнення актового запису про народження дитини. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, заявник [PERSON], [INFO], є дідусем [PERSON], про що свідчить копія паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Тернівським МС УМВС України в Дніпропетровській області 26 квітня 1999 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку 21 червня 2014 року, актовий запис № 289. [PERSON] [INFO] року о 03 годині 15 хвилин, народила хлопчика вагою 3900,00 г., дитина народилася доношеною на 40-му тижні вагітності при одноплідних родах, для породіллі вагітність та роди по рахунку перші, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 145 від 22 січня 2018 року (м. Донецьк). Факт народження [INFO] року дитини у [PERSON] також підтверджується копією обмінної картки пологового будинку від 23 січня 2018 року. Мати [PERSON] громадянка України - [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Торез, Донецької області, про що свідчить копія паспорта серії [NUMBER] виданого Димитровським МВ ГУДМС України в Донецькій області 10 грудня 2015 року. Батько [PERSON] громадянин України - [PERSON], [INFO], який народився у м. Тернівка, Дніпропетровської області, про що свідчить копія паспорта серії [NUMBER] виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 серпня 2003 року. Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статті, народженої [INFO] року, на підставі того, що для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З правових позицій постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 18 вказаної постанови рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження передбачена частиною 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ, відповідно до якої державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 № 2235-III, особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надана заявником копія медичного свідоцтва про народження є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно листа Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30 січня 2018 року, заявнику було відмовлено у реєстрації дитини, оскільки медична довідка про народження видана організацією, розташованою на тимчасово неконтрольованій території, а тому є незаконною та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для реєстрації народження його онука - [PERSON] та отримання свідоцтва про народження зазначеної дитини. Встановленням даного факту права та інтереси третіх осіб порушені не будуть, а тому, суд вважає можливим задовольнити дану заяву. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту народження дитини [PERSON], оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved