Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті смерті особи, в якій\~зазначила, що вона [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , та яка померла [INFO] у місті Суходільськ, міста Сорокине, Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки лікарське свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів. Крім того, при оформленні документів з`ясувалося, що необхідно також підтвердити родинні відносини між заявником і її матір`ю, оскільки в їх особистих правовстановлюючих документах є розбіжність у написанні українською мовою їх родового прізвища. Так, у паспорті матері заявника [PERSON] , прізвище зазначене українською мовою як « [PERSON] », а у паспорті заявника [PERSON] її прізвище зазначене українською мовою як « [PERSON] », що є наслідком їх міжмовних перетворень. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Просять вирішити справу на розсуд суду. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. [PERSON] народилася [INFO] у селищі Грушове, міста Хрустальний, Луганської області Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] її прізвище записано російською мовою « [PERSON] », відомості про її матір записані російською мовою « [PERSON] »(а.с. 9). У паспорті громадянина України прізвище заявника українською мовою записано « [PERSON] », а російською\~« [PERSON] » (а.с.6-8). У паспорті громадянина України прізвище матері заявниці українською мовою записано « [PERSON] », а російською\~« [PERSON] » ( а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.12.2020 за №0028912205 вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 29-30) Оцінюючи докази, надані заявником та встановлені у судовому засіданні, суд відзначає, що дійсно є розбіжності у написанні прізвищ заявника та її матері, які на сьогоднішній день неможливо усунути шляхом внесення необхідних виправлень у документи. Проте, суд, враховуючи, що прізвище заявника та її матері при написанні у свідоцтві про народження, паспортах громадянина України (переклад прізвища російською мовою) та витягу з ДРАЦСГ співпадає, то у суду не має підстав сумніватися в тому, що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Суходільськ, міста Сорокине, Луганської області. Що стосується встановлення факту смерті, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у місті Суходільськ, міста Сорокине, Луганської області, згідно лікарського свідоцтва про смерть №112 від 05.09.2019, на підставі якого заявнику виконавчим комітетом Суходільської міської ради, було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 16.09.2019 (а.с. 13,14) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1ст.17ЗаконуУкраїни «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту\~смерті матері\~необхідно для\~отримання свідоцтва\~про смерть\~державного зразку\~та оформлення\~документів на\~спадщину,\~ яка відкрилась після її смерті. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги щодо встановлення факту смерті обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~ Конституції\~та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»\~діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що копія лікарського свідоцтва про смерть та копія свідоцтва про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принциверховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживанням померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Сулинський, Мілютинського району, Ростовської області, яка проживала за адресою: [ADDRESS] та яка померла [INFO] у місті Суходільськ, міста Сорокине, Луганської області, внаслідок хронічної серцевої недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved