Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [INFO] його матері - [PERSON] державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 008746 та серії ЖТ № 008747 виданих 23 грудня 2002 на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 11.11.2002 року за № 322 на земельні ділянки площею 0,3974 га та площею 1,1182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 246 та № 247, кадастрові номера земельних ділянок: № 1824281100060000344 та № 1824281100050000533. В судовому засіданні заявник підтримав заяву. Представник заінтересованої особи - відділ Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Суд, вислухавши пояснення заявника, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] та судом встановлено, що ім'я померлої зазначено «[PERSON]». Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 008746 та № 008747 (а.с. 7-8). Із державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 008746 та № 008747 вбачається, що вони видані на ім'я «[PERSON]»(а.с.7-8). Однак, в даний державний акт були внесені виправлення, а саме: «[PERSON]» на «[PERSON]». Щодо даних виправлень головою Овруцької райдержадміністрації на бланку державного акту було здійснено застереження «Виправленому вірити», поставлено підпис з прикладанням печаті Овруцької районної державної адміністрації. Заявник - являється сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТХ UA № 079950 (а.с.6). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Постановою № 1286/02-31 від 26.08.2014 року виданої Овруцькою ДНК відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що ним не пред'явлені документи, встановленні чинним законодавством України. Із листа № 6360 від 06.11.2014 року виданого Відділом Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області вбачається, що інструкції, які регулювали питання по внесенню виправлень до державних актів втратили чинність. Крім того, із внесенням змін до норм земельного законодавства з 1 січня 2013 року ні у відділу Держземагенства в Овруцькому районі, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. Такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються (а.с.4). Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 008746 та № 008747, які видані на ім'я «[PERSON]» належать [PERSON], а відмінність у написанні ім'я зумовлена технічною помилкою, яка була допущена при їх видачі. Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і має підстави для задоволення вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення спадщини та реалізації його права власності.

Outcome: approved