Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту сумісного проживання, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із будинку з дворовими побудовами за адресою : буд. [ADDRESS], що належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-3924 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2000 року , реєстр № 1-370, посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотконтори . Заявник зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично проживав разом з матір'ю в належній їй будинку [ADDRESS]. Мати була похилого віку, хворіла, потребувала догляду, заявник мешкав з нею до її смерті та поховав її. Тому він вважав, що прийняв спадщину та отримає свідоцтво про право на спадщину за законом в будь-який час. 29 квітня 2014 року заявник звернувся до державного нотаріуса Лисичанського державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. за одержанням свідоцтва про право на спадщину, але постановою від 29 квітня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю підтвердження факту сумісного проживання на день смерті та пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому просив суд встановити факт проживання його з матір»ю [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, та надав пояснення аналогічні викладеними в заяві. Представник заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, подала до суду письмову заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була її сусідкою. Вона проживала сама, до неї приходив син [PERSON]. Коли вона захворіла , заявник та його мати почали проживали разом за адресою [ADDRESS]. Заявник доглядав за матір'ю, піклувався про неї, а коли вона померла, здійснив поховання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, заявник є сином [PERSON] . Остання хворіла , заявник за нею доглядав, та проживав разом з матір»ю. Коли вона померла, заявник здійснив її поховання за власні кошти. Судом досліджені наступні докази: копія паспорту заявника, копія договору купівлі-продажу, копія свідоцтва про право на спадщину за законом, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть [PERSON], постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, довідка голови вуличного комітету, довідка . Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник народився [INFO], в свідоцтві про народження якого, батьком вказано - [PERSON] (російською мовою), матір'ю вказано - [PERSON] (російською мовою) (а.с.9). Згідно з паспортом громадянина України, [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 31.01.2003 року (а.с.4-5). [INFO] померла [PERSON], про що 23 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис № 1165, про свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина будинок [ADDRESS], що належили померлій на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-3924 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-370 (а.с.6-8). Відповідно копії домової книги на будинок за адресою [ADDRESS] ( а.с.12-16) зареєстрована [PERSON] з 10.04.1997 року та виписана з даної адреси у зв»язку зі смертю [INFO]. 29 квітня 2014 року заявник звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 квітня 2014 року, державний нотаріус Лисичанського державної нотаріальної контори Аббасов Е.І., відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з не поданням ним заяви у встановлений шестимісячний строк та відсутністю документів, які б підтверджували факт спільного проживання заявника та спадкодавця (а.с.11). Згідно з довідкою голови вуличного комітету від 11.12.2014 року, [PERSON] проживав разом з матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] на день її смерті та здійснив її поховання (а.с.17). Таким чином, в судовому засіданні з пояснень заявника, показань свідків [PERSON] та [PERSON], доказів, що містяться в матеріалах справи, достовірно встановлено факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1221, 1268ЦК України, ст.ст. 234, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved