Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

заявник звернувся до суду зі заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 5 травня 1995 року укладений договір дарування жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Некрасова, 6, який посвідчений старшим державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-3040. Відповідно до цього договору, [PERSON] подарувала [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Некрасова, 6. Стверджує, що у договорі невірно вказано його прізвище як «Піліпчатін», замість «Пилипчатін». Просить суд встановити факт належності йому, [PERSON], договору дарування, складеного [PERSON], посвідченого 5 травня 1995 року старшим державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-3040. У судове засідання заявник та його представник не зявилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання вимог заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності; проти задоволення вимог заяви не заперечує. У відповідності до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявника, представника заявника та заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що заявник [PERSON], [INFO], про що свідчить паспорт громадянина України серії СВ №794065, виданий 14 червня 2002 року Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області (а.с.5-9). Заявник зареєстрований у [INFO], з 13 вересня 1995 року. Крім того, прізвище заявника як «Пилипчатін» вказане у свідоцтві про розірвання шлюбу серії І-НО №288075, виданому 3 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.21). За договором дарування від 5 травня 1995 року, посвідченим старшим державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-3040, [PERSON] подарувала належний їй будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Некрасова, 6, який належить їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Інспекцією архітектурно-будівельного контролю по місті Артемівську 14 квітня 1995 року, зареєстрованого в Артемівському БТІ 14 квітня 1995 року за №53-149-3822 - [PERSON] (а.с.12-13). Прізвище обдаровуваного зазначено як «Піліпчатін». Своєю заявою про визнання вимог заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа дарувальник ствердила, що обдаровуваним за цим договором є саме [PERSON] У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В абз.2 п.12 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що на підставі п.6 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Враховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у написанні прізвища заявника в різних документах, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт належності [PERSON] договору дарування, посвідченого 5 травня 1995 року старшим державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-3040. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення про встановлення факту належності документа не замінює собою правовстановлюючого документа та не є посвідченням прав, які надає такий документ.

Outcome: approved