Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

заявник звернулася в суд із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення заявника опікуном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] від народження має проблеми із здоров`ям. Протягом дев`яти місяців він перебуває в стані постійного страху. Повідомив про тиск сторонніх осіб та переслідування, спробу заволодіння його майном, а також висловлює побажання перебувати під опікою родини. Вважає, що слід витребувати медичну документацію, яка підтверджуватиме захворювання останнього з дитинства. Надасть суду для огляду витяги з амбулаторних та стаціонарних карток про стан здоров`я [PERSON] з обов`язковим їх поверненням заявнику, оскільки такі являються лікарською таємницею. Вказує, що бере опіку над сином, проте не зобов`язана надавати медичні документи до справи. На підтвердження своїх вимог просить призначити судово-медичну та судово-психіатричну експертизи щодо визначення психічного стану [PERSON] . Ухвалюючи рішення про визнання його недієздатним, просить встановити опіку та призначити її опікуном свого сина за поданням Органу опіки та піклувальника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради. Справа поступила до суду 29.03.2019 року. Ухвалою суду від 29.03.2019 року заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 22.04.2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.05.2019 року задоволено заяву присяжного Голько Марії Григорівни про самовідвід. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.06.2019 року передано заяву про відвід судді Грицка Р.Р. для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді Грицка Р.Р.; зупинено провадження у справі. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18.06.2019 року (суддя Головатий Р.Я.) у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Грицка Р.Р. відмовлено. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.06.2019 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24.09.2019 року витребувано у Комунального закладу «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня» - висновок експертів про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , складеного на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львова про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 14.08.2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення судово-медичної та судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала з підстав наведених вище. Додатково зазначила, що її син хворий з дитинства. Зокрема, лікувався у КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» та перебував на обліку з дати народження. Пояснила, що на сьогоднішній день її син на обліку у медичних закладах не перебуває. Представник заінтересованої особи Соколовська О.І. в судовому засіданні проти поданої заяви заперечила. Пояснила, що заявником не надано документів, які б підтверджували психічний розлад здоров`я [PERSON] , відтак відсутні підстави для призначення судово-психіатричної експертизи та задоволення заяви в цілому. Крім цього, заявник не зверталась до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про призначення опікуном та відповідними додатками до заяви, перелік яких встановлений чинним законодавством. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4), [PERSON] народився [INFO] . У графі мати вказано « [PERSON] ». Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Крім цього, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» передбачено, що у справах про визнання громадянина недієздатним призначається судово-психіатрична експертиза. Судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про відповідний психічний розлад здоров`я фізичної особи [PERSON] , щодо якого ставиться питання про визнання особи недієздатною. Крім цього, в судовому засіданні заявником зазначено, що її син [PERSON] на сьогоднішній день на обліку у медичних закладах не перебуває. Разом з тим, жодних даних, які б свідчили про перебування [PERSON] на обліку у медичних закладах, протягом усього часу розгляду справи на вимогу суду заявником не представлено та такі судом не здобуто. Крім цього, на запит суду в.о. заступника генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» Гуцал В.Й. (а.с.100) повідомив, що гр. [PERSON] , 1994 р.н. не перебував на лікуванні у вказаній установі. З 22.08.2019 року до 11.09.2019 року йому проводилась стаціонарна судово-психіатрична експертиза на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львова у межах кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] . Після завершення вказаної експертизи він виписаний в УВП № 19 м.Львова. На даний час [PERSON] відбуває покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова та тимчасово залишений у Львівському слідчому ізоляторі, у зв`язку із розглядом Сихівським районним судом м.Львова кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.389 КК України. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.08.2019 року (а.с.102-103) у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016140070002612 від 12.08.2016 року, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу відносно обвинуваченого [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 118 від 11.09.2019 року (а.с.121-123), [PERSON] рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки такий потребує інтенсивного психофармакотерапевтичного лікування в стаціонарних умовах. Так, висновком судово-психіатричного експерта № 118 від 11.09.2019 року встановлено лише необхідність застосування примусових заходів медичного характеру відносно [PERSON] Дане питання буде предметом розгляду судом в межах кримінального провадження. Таким чином, судом в складі присяжних не здобуто доказів, які б свідчили про наявність у [PERSON] стійкого хронічного психічного розладу здоров`я, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому підстав для задоволення заяви в частині визнання особи недієздатною не має. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Стаття 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає психічний розлад, як розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті. Тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст.7 Закону). Згідно зі ст.3 цього Закону кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Органом опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради не надано подання про призначення опікуна над [PERSON] , [INFO] , оскільки особа не визнана судом недієздатною. Таким чином, вимоги про встановлення опіки та призначення заявника опікуном [PERSON] безпідставні, так як суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування та лише у випадку визнання особи недієздатною. Враховуючи наведене, суд в складі присяжних за спільною думкою прийшов до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed