Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Заявник звернулася з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане на імя [PERSON] належить заявнику посилаючись на те, що 25.11.1995 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. В даному свідоцтві нотаріус, що його посвідчувала помилково записала її прізвище як «Конобіївська», замість «Конобєєвська». При зверненні до державного нотаріуса [PERSON] міської держнотконтори, листом їй було відмовлено у виправленні помилки в прізвищі. Розбіжність в написанні прізвища наявна через допущену помилку при перекладі з російської мови на українську. Даний факт їй необхідно встановити для реалізації її спадкових прав. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно п.6 ст.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації своїх спадкових прав. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 21.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1899, прізвище заявника, як спадкоємця зазначено «Конобіівська». [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 03.10.2017 року № 1174/01-16, заявнику було відмовлено у виправленні помилки в свідоцтві про право на спадщину, виданому [PERSON] міською державною нотаріальною конторою 21.08.1996 року реєстр № 1899, з підстав не можливості, у звязку з перебуванням документів [PERSON] міської державної нотаріальної контори в архіві Київського обласного державного нотаріального округу. Як вбачається з копії паспорту серії СМ № 052092 виданого [PERSON] МРВ ГУ МВС України в Київській області 27 січня 1999 року на імя [PERSON], [INFO], її прізвище зазначено - «Конобєєвська». Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданого [PERSON] ОДПІ від 03.11.1999 року на імя заявника, її прізвище зазначено - «Конобєєвська». Оскільки, невідповідність в написанні прізвища в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved