Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Заявник звернувся Київського районного суду м. Одеси з вказаною заявою та просив суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, - квартиру [ADDRESS], яке видано 31 жовтня 1994 року, управлінням житлового комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням [NUMBER], що зареєстроване і записане в реєстрову книгу №3-5429. В судове засідання учасники, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не з'явились. Заявник звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав з викладених у заяві про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підстав. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, будь-яких пояснень, заяв чи заперечень не надав. Дослідивши надані заявником докази та пояснення суд дійшов висновку про достатність відомостей про фактичні обставини справи та можливість її розгляду за відсутності сторін. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач визначає предмет та підстави позову самостійно. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Так, відповідно до долучених до матеріалів справи документів та їх копій, вбачається, що свідоцтво про право власності на житло було видано Управлінням житлового комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням [NUMBER], що зареєстроване і записане в реєстрову книгу №3-5429 на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому згідно матеріалів, що були надані КП «Міське агентство з приватизації житла» на ухвалу суду про витребування доказів, вбачається, що зазначене свідоцтво було видано на підставі розпорядження, яке в свою чергу було ухвалено за наслідками розгляду заяви про приватизацію, подану громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та до такої заяви було долучено довідку про склад родини, що проживає у [ADDRESS], за якою вбачається, що жильцями такої квартири є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому суд також враховує відомості паспорту громадянина України (паспорт серії [NUMBER] від 26 грудня 1996 року), виданого на ім'я заявника, [PERSON], [INFO], де міститься відмітка про реєстрацію його місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, наданих заявником пояснень та долучених до матеріалів справи доказів, вбачається, що вказаний у свідоцтві про право власності на житло було видано Управлінням житлового комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням [NUMBER], що зареєстроване і записане в реєстрову книгу №3-5429 громадянин [PERSON] та заявник, [PERSON] є однією і тією самою собою. В зв'язку з наведеним суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 234 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6, ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Outcome: approved