overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 08.05.1976 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства відставала у психофізичному розвитку, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на глибоку розумову відсталість, мікроцефалію, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Пшеничниківської сільської ради заяву визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 08.05.1976р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на глибоку розумову відсталість, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.12.2013 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 08.08.1996 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на залишкові явища після перенесеного меніногоенцефаліту, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, немає. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Пшеничниківської сільської ради заяву визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 08.08.1996 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.10.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 10.04.2001р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом першої групи, хворіє на тяжку розумову відсталість, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Тітка підопічної [PERSON] померла, на території с. Лисівка на даний час проживає брат [PERSON] Однак в інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Пшеничниківської сільської ради заяву визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 10.04.2001р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє на тяжку розумову відсталість, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 26.05.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 11.06.2007р. знаходиться підопічна [PERSON], яка хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на шизофренію, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 11.06.2007р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на шизофренію, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.08.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі параноїдної шизофренії з прогредієнтним перебігом, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 11.07.1988 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства відставала у психофізичному розвитку, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє глибокою розумовою відсталістю, парапарезом, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Відомості про родичів [PERSON] в інтернаті відсутні. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 11.07.1988 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє глибокою розумовою відсталістю, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 14.07.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 12.07.1978 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства відставала у психофізичному розвитку, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє глибокою розумовою відсталістю, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, немає. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Пшеничниківської сільської ради заяву визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 12.07.1978 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє глибокою розумовою відсталістю, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.01.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 13.06.2012р. знаходиться підопічна [PERSON], яка хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом загального захворювання другої групи, хворіє на шизофренію параноїчної форми, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 13.06.2012р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом загального захворювання другої групи, хворіє на шизофренію параноїчної форми, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.08.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі параноїдної шизофренії з прогредієнтним перебігом, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 14.09.2006 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка є інвалідом другої групи, хворіє параноїдною шизофренією, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, немає. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 14.09.2006 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом другої групи, хворіє параноїдною шизофренією, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 14.07.2014 р. [PERSON]. страждає стійким хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved