Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є його рідним братом. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. Власником другої Ѕ частки вказаної земельної ділянки є заявник. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, він до нотаріальної контори не звертався. З 2017 року він постійно мешкав зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою постійного проживання заявника. Таким чином, у відповідності до ст.. 1268 ЦК України, він прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . В квітні 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого брата [PERSON] . Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 24.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого позовного провадження та витребувано докази. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника. Просить задовольнити заяву. Від представника Мішково-Погорілівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення вимог. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності Ѕ частка земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер 4823381700:15:000:0229, площею 0,0600 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2016, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1186. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.09.2016. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності Ѕ частка земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер 4823381700:15:000:0229, площею 0,0600 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2021, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 309. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 27.04.2021. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ частку земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер 4823381700:15:000:0229, площею 0,0600 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Заявник в своєї заяві зазначає, що з 2017 року він постійно мешкав зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою постійного проживання заявника. Таким чином, у відповідності до ст.. 1268 ЦК України, він прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . У квітні 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого брата [PERSON] . Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини Як вбачається з листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про надання роз`яснення від 27.04.2021 за вих. № 25/01-16, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З листа Другої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.06.2021 за вих. № 687/01-16, вбачається, що за даними алфавітних книг обліку спадкових справ нотаріальної контори спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 02.06.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. Згідно Акта від 14.05.2021, підписаного свідками, у квартирі [ADDRESS] постійно проживали з 2017 року по теперішній час: [PERSON] , 1970 року народження (мешкав з 1998 по теперішній час); [PERSON] , 1974 року народження (мешкав з початку 2017 року по день смерті [INFO] ). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2017 року по [INFO] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , підтверджують. Вказують, що вони вели спільний побут. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей ( власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved