Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до суду в порядку ст. 317 ЦПК України із заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України сина [PERSON], який народився [INFO] року м. Севастополь, Автономна Республіка Крим. Встановлення даного факту їм необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка для підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав і свобод громадянина України. Заявники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, звернулась до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. З урахуванням приписів ст. 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 29.04.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №88. Відповідно до Обмінної карти №100/1831 у [PERSON] [INFO] у м. Севастополь народилась дитина чоловічої статі. Згідно з листом Оболонського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану №333/16.7-54 від 30.03.2019 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження дитини чоловічої статі, так як документи, пред'явлені для реєстрації народження, видані на тимчасово окупованій території України. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Предметом доказування у справах даної категорії є не сама подія народження, а її чітко визначений час, який повинен породжувати для заявника правові наслідки. Для встановлення факту народження особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заінтересована особа позбавлена можливості зареєструвати факт народження. Підставою для встановлення даного факту є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як убачається з матеріалів справи, реєстрація дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у [PERSON], в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення вказаного факту заявникам необхідно для проведення державної реєстрації народження дитини в Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Заявники позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved