Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною про розірвання шлюбу, укладеного між ними. В обґрунтування заяви посилалися на те, що 15 серпня 2009 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між заявниками не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, за таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Будь-які спори стосовно майна або інших питань у заявників відсутні, крім того, між ними досягнуто згоду стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей. У судове засідання заявники не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву просили задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявники перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 серпня 2009 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис №98(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 15 серпня 2009 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13 жовтня 2010 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області). Згідно з ч.ч.1,2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом також встановлено, що 05 листопада 2017 року між заявниками укладено договір про участь у вихованні та утриманні спільних дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, так як таке відповідає дійсній волі сторін. Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved