Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Заявник звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою, в якій просить встановити факт, що вона є єдиним опікуном своєї доньки - [PERSON], [INFO], яка буде знаходитися у неї під виключною опікою в Державі Ізраїль. Заявник в судове засідання не з'явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не має. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 03.08.2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №463, [PERSON], народилась [INFO], її матір'ю є [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 12.12.2012 року № 00011489342 вбачається, що відомості про батька дитини - [PERSON], [INFO], в актовому запису № 463 від 03.08.2006 року зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, в актовому записі про народження № 463 від 03.08.2006 року, складеного Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, на підставі якого видано вищевказаний витяг, дані про батька дитини - [PERSON], [INFO], внесені зі слів за вказівкою матері. 12 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], громадянином держави Ізраїль, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 12.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про що складено відповідний актовий запис № 168. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як зазначено в заяві, чоловік заявниці [PERSON] має постійне місце проживання в державі Ізраїль та для виїзду на територію цієї держави заявниці та її дочці необхідні документи про те, що вона є єдиним опікуном своєї дитини. Жодний інший документ для країни не замінює рішення суду, яке вимагається для прийняття заявниці з дитиною до чоловіка, який є громадянином країни Ізраїль та там проживає. Ізраїль та Україна входять до числа держав, які зв'язані Гаагскою конвенцією «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадання дітей» від 20 жовтня 1980 року (Ізраїль приєднався до неї у 1991 році, Україна - 11 січня 2006 року), а тому для настання правових наслідків у вигляді отримання громадянства, усиновлення та іншого, для держави Ізраїль необхідно рішення суду України про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що заявниця [PERSON] є матір'ю та єдиним законним представником своєї малолітньої дитини. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд може встановити факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Судом встановлено, що встановлення факту про те, що [PERSON] є єдиним опікуном своєї малолітньої дочки [PERSON], необхідно для їх виїзду на постійне проживання до країни Ізраїль, а отримати згоду батька, який записаний в актовому запису про народження дитини, є неможливим, оскільки людина з зазначеним іменем не існує. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність зазначених у положеннях ст. 234, 258 ЦПК України підстав для встановлення юридичного факту. На підставі викладеного та

Outcome: approved