Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою в якій просять встановити факт народження дитини жіночої статі в м. Севастополь [INFO] , та дитину чоловічої статі [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилаються на те, що 01.09.2012 року між ними [PERSON] та [PERSON] , було укладено та зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». [INFO] у подружжя народилась дитина жіночої статі. Внаслідок народження дитини 09.09.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя видано свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження дитини видане заявникам 09.09.2014 року незаконним органом влади АР Крим, є недійсним та не створює правових наслідків. [INFO] у подружжя народилась дитина чоловічої статі. Внаслідок народження дитини 22.04.2016 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м.Севастополя видано свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження дитини видане заявникам 22.04.2016 року незаконним органом влади АР Крим, є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене вище, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту народження дитини жіночої статі, та чоловічої у батьків [PERSON] , [PERSON] . Заявники звернулися до Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для проведення реєстрації новонароджених дітей та отримання свідоцтва про народження. Проте, ними було отримано відмову в проведенні реєстрації у зв`язку з тим, що було надано свідоцтво про народження видане 09.09.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя та свідоцтво пронародження видане 22.04.2016 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м. Севастополя було надано роз`яснення стосовно належних документів для проведення акту реєстрації, а саме: для проведення вищезазначених дій треба надати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Виходячи з викладеного вони не мають можливості зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дитини у інший, а ніж як у судовий, спосіб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявники в судове засідання не з`явилися, надали повноваження представнику. Від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Представник Суворовського районного\~у місті\~Херсоні відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 293ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб, актовий запис №523 складений 01.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, було укладено та зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження виданого 09.09.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя, що [PERSON] , [INFO] , народила [INFO] дитину жіночої статі. З копії свідоцтва про народження виданого 22.04.2016 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м.Севастополя, що [PERSON] , [INFO] , народила [INFO] дитину чоловічої статі. Заявники звернулися\~до\~Суворовського районного\~у місті\~Херсоні відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Херсонській області щодо реєстрації народження дитини та у видачі їм свідоцтва про народження. Однак, їм було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, відповідно до відмови №618/15.24-21 від 21.11.2019 року у зв`язку з тим, що подане ними свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових підстав, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово неконтрольованій території та їх діяльності вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Таким чином, свідоцтво про народження видане 09.09.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя та свідоцтво про народження видане 22.04.2016 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м. Севастополя, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст. 9 \~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ст. 122 СК України, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. У відповідності до ч.1 статті 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації ними батьківських прав, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім`я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Outcome: approved