Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй заяві [PERSON] вказала, що вона з 15.03.1991 року була прийнята на посаду агента відділення маркетингу в науково-виробничу фірму «Апіс». 19.05.1991року вона була звільнена за переведенням в мале приватне підприємство «Комерційний центр «Апіс», та з 20.05.1991 року була прийнята за переведенням на посаду інженера-економіста в МПП «Комерційний центр Апіс». 11.05.1992року вона була переведена в науково-виробничу фірму «Апіс» інженером - економістом та пропрацювала там до 25.11.1992 року. ( звільнилася за власним бажанням). З 1991 року та на момент її звільнення підприємство неодноразово змінювало форму власності: з науково-виробничої фірми «Апіс» на мале приватне підприємство комерційний центр «Апіс», а з 1992 року знову - науково-виробнича фірма «Апіс». Але, заявник працювала на одному й тому же підприємстві «Апіс», яке знаходилося за однією тією же адресою та виконувала одні й ті же функції. В період реорганізацій фірми «Апіс» до трудової книжки заявника вносилися відповідні записи, щодо її звільнення та прийняття за переводом на цьому підприємстві. Але, після реорганізацій НПП «Апіс» в НПФ «Апіс» в 1992 році в її трудовій книжці помилково не був внесений запис, щодо її звільнення за переведенням, а саме, «10.05.1992 року звільнена за переведенням в НПФ «Апіс». 15.11.2013 року заявнику була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». При нарахуванні пенсії в період роботи в малому приватному підприємстві « Комерційний центр «Апіс» з 20.05.1991 по 10.05.1992 рік не було зараховано до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про звільнення із зазначеного підприємства та даний період не був зарахований в страховий стаж для нарахування пенсії за віком. На теперішній час вищевказане підприємство не працює, місце знаходження його невідомо, будь-які контакти з керівництвом відсутні, що унеможливлює підтвердження та внесення в трудову книжку відсутнього запису про звільнення з МПП «Комерційний центр «Апіс». Заявник зверталася до архівного відділу Запорізької міської ради та до Державного архіву Запорізької області з проханням підтвердити відомості про її стаж роботи на вищевказаному підприємстві, але мені було відмовлено у зв'язку з тим, що документи МПП «Комерційний центр «Апіс» або НВФ «Апіс» до архівів не надходили. У зв'язку з тим, що період роботи з 20.05.1991 по 10.05.1992 рік не можливо підтвердити документально, заявник позбавлена права призначення та перерахунку належної їй пенсії відповідно до трудового та страхового стажу, що є порушенням її конституційних прав. Тому для захистом своїх прав заявник вимушена звернутися до суду. У своїй заяві [PERSON] просить встановити факт, що вона, [PERSON], була звільнена 10.05.1992 року з малого приватного підприємства «Комерційний центр «Апіс» за переведенням до науково-виробничої фірми «Апіс». В судове засідання заявник не з'явилася, але надала письмову заяву, в якій вказала, що свою заяву підтримує і просить її задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву,в якій просить розглянути справу без її участі. Дослідивши докази по справі,суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦПК України: «Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання заявника». Відповідно до п.5 ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено із трудової книжки [PERSON], що вона з 15.03.1991 року була прийнята на посаду агента відділення маркетингу в науково-виробничу фірму «Апіс». 19.05.1992року вона була звільнена за переведенням в мале приватне підприємство «Комерційний центр «Апіс», та з 20.05.1991 року була прийнята за переведенням на посаду інженера-економіста в МПП «Комерційний центр Апіс». 11.05.1993року вона була переведена в науково-виробничу фірму «Апіс» інженером - економістом та пропрацювала там до 25.11.1992 року. ( звільнилася за власним бажанням). З 1991 року та на момент її звільнення підприємство неодноразово змінювало форму власності: з науково-виробничої фірми «Апіс» на мале приватне підприємство комерційний центр «Апіс», а з 1992 року знову - науково-виробнича фірма «Апіс». Але, заявник працювала на одному й тому же підприємстві «Апіс», яке знаходилося за однією тією же адресою та виконувала одні й ті же функції. В період реорганізацій фірми «Апіс» до трудової книжки заявника вносилися відповідні записи, щодо її звільнення та прийняття за переводом на цьому підприємстві. Але, після реорганізацій НПП «Апіс» в НПФ «Апіс» в 1992 році в її трудовій книжці помилково не був внесений запис, щодо її звільнення за переведенням, а саме, «10.05.1992 року звільнена за переведенням в НПФ «Апіс». Таким чином суд робить висновок про те, що заява [PERSON] повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved