Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт смерті її брата [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ, помер її брат. Однак у зв'язку з відсутністю належним чином оформленого свідоцтва про смерть заявниці відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], що змусило її звернутися до суду. Учасники процесу до суду не прибули. Зважаючи що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] є братом заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. Згідно довідки про причину смерті від 14 березня 2018 року [PERSON] помер [INFO] в м. Луганськ від набряку легень та гострого інфаркту міокарду. Згідно відповіді Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області №16.9-23/3769 від 12 вересня 2018 року заявниці відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті брата у зв'язку з тим, що нею на підтвердження факту смерті пред'явлено ксерокопія свідоцтва про смерть, форма, якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України №142 від 15 травня 2017 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] та місцем смерті - м. Луганськ, Україна. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. За таких обставин подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved