Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила визнати її доньку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, оскільки з дитинства страждає на психічне захворювання та являється інвалідом другої групи. На даний час донька заявника не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, крім того вона позбавлена змоги організовувати та забезпечувати своє життя та потребує сторонньої допомоги. Вищевикладене й стало підставою звернення заявника до суду. Заявник та представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явились, однак до суду подали заяви в який просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] являється донькою [PERSON] (на 37 а.с.). Внаслідок хвороби [PERSON] призначено другу групу інвалідності, у зв'язку з чим вона не може самостійно організовувати та забезпечувати своє життя, тому потребує постійної сторонньої допомоги (на 4, 13 а.с.). В даний час такий догляд та опіку здійснює заявник (на 5, 49 а.с.). З висновку судово-психіатричного експерта № 327 від 11.10.2018 року, вбачається, що [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості внаслідок генетичної патології синдрому Корнелії де Ланге. У зв'язку з цим [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними тому потребує опіки (на 54-56 а.с.). Відповідно до подання виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.10.2018 року орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON], у разі визнання останньої в судовому порядку недієздатною, як таку, що має можливість виконувати обовязки опікуна. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, а ст. 62 цього Кодексу визначає, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Частина 1 статті 300 ЦПК України визначає, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатись своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна, частина 6 вказаної статті визначає, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням встановлених обставин, оскільки [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною. При вирішенні питання призначення опікуна враховано, що заявник здійснює догляд та утримання доньки, яка потребує опіки, має змогу бути опікуном, а тому суд приходить до висновку, про призначення [PERSON] опікуном її доньки [PERSON] Судові витрати у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved