Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за наступних обставин. Заявник народився [INFO] в м. Брянка Луганської області. Певний час він проживав в зазначеному місці, одружився, мав сім`ю. В подальшому за вчинення злочинів неодноразово відбував покарання, внаслідок чого втратив сімейні та родинні зв`язки. Наприкінці 1999 року, не маючи роботи та місця постійного проживання, в м. Сімферополь АРК заявником було втрачено паспорт громадянина України (паспорт зразка СРСР). Через п`ять років, а саме влітку 2004 року заявник почав проживати в с. Таврійське (на той час Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області, працювати по найму на сільськогосподарських роботах, в тому ж селі заявник з серпня 2004 року проживає. В грудні 2017 року заявник звернувся до заінтересованої особи з метою встановлення його особи, встановлення його належності до громадянства України та видачі паспорта громадянина України. На підставі вимог певних нормативних актів заінтересованою особою було проведено перевірку відомостей, які були надані [PERSON] , здійснено запити до установ, у яких могли матися відомості щодо заявника. 19.02.2018 року заінтересованою особою було винесено «Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи по втраті паспорта», згідно якого заявнику було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що його особу не ідентифіковано, належність до громадянства України не встановлено. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 19.12.2018 року, яке було змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2019 року було встановлено особу заявника. Але згідно зазначених судових рішень належність заявника до громадянства України не встановлено. Тому заявник, який проживає на території Якимівського району Запорізької області вирішив звернутися до суду стосовно підтвердження його громадянства України. На підставі викладеного, заявник просити встановити юридичний факт того, що [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Брянка Луганської області станом на 24 серпня 1991 року - день проголошення Незалежності України та станом на 13 листопада 1991 року - день набрання чинності ЗУ «Про громадянство України», постійно проживав на території України. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судовому засіданні заявлені вимоги визнала повністю, проти їх задоволення не заперечувала. Враховуючи правову позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Як вбачається із тексту заяви [PERSON] народився [INFO] в м. Брянка Луганської області. Певний час він проживав в зазначеному місці, одружився, мав сім`ю. В подальшому за вчинення злочинів неодноразово відбував покарання, внаслідок чого втратив сімейні та родинні зв`язки. Наприкінці 1999 року, не маючи роботи та місця постійного проживання, в м. Сімферополь АРК заявником було втрачено паспорт громадянина України (паспорт зразка СРСР). Через п`ять років, а саме влітку 2004 року заявник почав проживати в с. Таврійське (на той час Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області, працювати по найму на сільськогосподарських роботах, в тому ж селі заявник з серпня 2004 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає заявник, в грудні 2017 року він звернувся до заінтересованої особи з метою встановлення його особи, встановлення його належності до громадянства України та видачі паспорта громадянина України. Однак, 19 лютого 2018 року заінтересованою особою було винесено «Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи по втраті паспорта», згідно якого заявнику було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що його особу не ідентифіковано, належність до громадянства України не встановлено. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року, яке було змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року було встановлено особу заявника. Але згідно зазначених судових рішень належність заявника до громадянства України не встановлено. Згідно вимог ЗУ «Про громадянство України» громадянином України вважається зокрема особа, яка постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року - день проголошення Незалежності України або станом на 13 листопада 1991 року - день набрання чинності ЗУ «Про громадянство України». Заявник [PERSON] народився та виріс в м. Брянка Луганської області, 28 червня 1990 року був засуджений народним судом Залізничного району м. Сімферополя АР Крим до 5 років позбавлення волі, з 07 березня 1991 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі в Дрогобицькій виправній колонії № 40 (ВЛ-315/40), 29 лютого 1992 року був переведений для подальшого відбування покарання до виправної колонії № 91, розташованої в Чернігівській області, тобто саме в період коли було проголошено Незалежність України та набув чинності ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оскільки у судовому засіданні викладені заявником факти знайшли своє повне підтвердження, представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, суд вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved