Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Заявник звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити, що [PERSON], [INFO], уродженка села Кумшатське Куйбишевського району Ростовської області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Антрацит, вул. Нагольчанська, 21, померла 05 серпня 2016 року у м. Антрацит, Луганська область, Україна, причина смерті хронічна виразкова хвороба шлунка з кровотечею; крововтрата. В обґрунтування заяви зазначила, що 05 серпня 2016 року в місті Антрацит Луганської області у віці 84 років померла її мати [PERSON], [INFO], що була зареєстрована [INFO] та похована на кладовищі, що розташоване в м. Антрацит Луганської області. Смерть настала на тимчасово непідконтрольній території, а саме вдома. Причина смерті хронічна виразкова хвороба шлунка з кровотечею, крововтрата. 06 серпня 2016 року вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 202, видане лікарем [PERSON], яке завірене печаткою «Государственное учреждение «Луганськое республиканское бюро судебно-медицинской експертизы» Луганской народной республики Антрацитовское городское отделение», але в отриманні свідоцтва про смерть в Новопсковському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області з метою реєстрації смерті матері - [PERSON] заявнику було відмовлено, у звязку з тим, що нею для підтвердження факту смерті її матері предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Померлій [PERSON] вона приходиться рідною донькою . Встановлення факту смерті її матері, [PERSON], померлої 05.08.2016 року, необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті згідно вимог діючого законодавства України. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень не має, рішення просять прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕН №308188 виданого 10.02.2004 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, заявник [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №066973 виданого 25.01.1958 року Антрацитівським районним РАЦС Ворошиловоградської області матірю заявника є «Ткаченко Катерина Іванівна». З свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕД №440424 від 05 травня 1979 року вбачається, що [PERSON] 05 травня 1979 року уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Привалова» (російською мовою). Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕМ № 473730, [PERSON], народилася 27 червня 1932 року у с. Кумшатське Куйбишевського району Ростовської області, адреса місця проживання, яка зазначена в паспорті вул. Нагальчанська, 21, м. Антрацит, Луганська область. Як вбачається з наданої заяви та доданих лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті виданих 06 серпня 2016 року лікарем [PERSON], мати заявника [PERSON], [INFO], померла 05 серпня 2016 року в м. Антрацит, причина смерті хронічна виразкова хвороба шлунка з кровотечею; крововтрата. Відповідно до довідки від 03.08.2015 року № 928004454 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, заявник тимчасово мешкає в с. Рибянцеве, вул. Кірова, 37, Новопсковського району Луганської області. Будучи допитаними в судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON], пояснили, що [PERSON] померла 05 серпня 2016 року в м. Антрацит Луганської області та була похована на кладовищі в м. Антрацит. Як вбачається з листа № 510/02.2-3.19 від 24.11.2016 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. При оцінці медичного свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 202 виданих 06 серпня 2016 року лікарем [PERSON], як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав, надані до суду медичне свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті № 202 видані 06 серпня 2016 року лікарем [PERSON], згідно яких [PERSON], [INFO], померла 05.08.2016 року у м. Антрацит, причина смерті хронічна виразкова хвороба шлунка з кровотечею; крововтрата - суд визнає належними і допустимими\~доказами на підтвердження факту смерті. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року та розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Антрацит Луганської області визнано тимчасово окупованою територією. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту смерті орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON], померлої 05.08.2016 року має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе зареєструвати факт смерті матері в порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами та показаннями свідків, а тому заява про встановлення факту смерті\~ [PERSON], померлої 05.08.2016 року - підлягає задоволенню. У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у даній справі про встановлення факту смерті [PERSON] слід допустити до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved