Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Заявники . звернулися в Шишацький районний суд з зазначеною заявою, в якій вказали, що [INFO] загинули [PERSON] та [PERSON], які мали малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Заявнику [PERSON] померлий [PERSON] являвся рідним братом, а тому після смерті батьків малолітній [PERSON] став проживати у сім'ї [PERSON], яка з 04.01.1986 року була його опікуном. 05.01.1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і по даний час перебувають у шлюбі, до [PERSON] вони відносилися і відносяться в даний час як до своєї дитини, а він сприймає їх як батька та матір, своїх дітей вони не мають, а тому просили суд дозволити їм усиновити [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, при цьому не змінювати його прізвище, ім'я та по батькові. В судовому засіданні заявники підтримали свою заяву, просили суд дозволити їм усиновити повнолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON], як зацікавлена особа, в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] та [PERSON], суду пояснив, що він згодний на усиновлення його заявниками, які після смерті його батьків фактично ними були і є по цей час. Заслухавши пояснення заявників, зацікавленої особи [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] загинули [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх смерть ( а.с. 14-15) які мали малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження ( а.с.13) Заявнику [PERSON] померлий [PERSON] являвся рідним братом, а тому після смерті батьків малолітній [PERSON] став проживати у сім'ї [PERSON], яка з 04.01.1986 року була його опікуном. 05.01.1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і по даний час перебувають у шлюбі, до [PERSON] вони відносилися і відносяться в даний час як до своєї дитини, а він сприймає їх як батька та матір, своїх дітей вони не мають, старші за [PERSON] на 21 рік. За положеннями ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч.2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Статтею 224 СК України визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішення про усиновлення:. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що будь-яких перепон для усиновлення заявниками повнолітнього [PERSON] не має, дане усиновлення відповідає інтересам як усиновлювачів, так і усиновленого, тому заява [PERSON] та [PERSON] про усиновлення повнолітньої особи підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved