Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт народження сина [PERSON], народженого 30 березня 2018 року в м. Донецьк, Донецької області, Україна, батьками якого є: [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи доводи заяви зазначає, що його дружина [PERSON], знаходячись на непідконтрольній території України, а саме: в м. Донецьк, Донецької області, Україна, народила сина [PERSON]. В подальшому КУ ЦМКЛ № 24 м. Донецьк дитині видано медичне свідоцтво про народження № 243 від 30.03.2018 із зазначенням місця народження «ДНР» та Кіровським відділом запису актів громадянського стану м. Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної республіки видано свідоцтво про народження від 27.04.2018 серії ДНР № 053782, із зазначенням місця народження дитини м. Донецьк ДНР. Заявник, його дружина та син є громадянами України. Батьки дитини знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2016 року. Оскільки ДНР зразок медичного свідоцтва про народження сина та свідоцтво про народження сина заявника видані на тимчасово окупованій території України, яка непідконтрольна Україні, то не визнається жодним державним органом України, внаслідок чого дитина не може користуватися усіма правами громадянина України. Звернувшись до органу ДРАЦС у м. Харкові про видачу свідоцтва про народження дитини українського зразку, відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту народження дитини громадянкою [PERSON], предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому заявник звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до правил п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Так, встановлено, що 09 липня 2016 року батьки дитини [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Московському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 825. \~ \~ \~ \~Такий факт підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 291117 від 09.07.2016 (а.с.7). \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про народження від 27.04.2018 вбачається, що [PERSON] народився 30 березня 2018 року в м. Донецьк, Донецької області (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Факт народження дитини [PERSON] 30 березня 2018 року в м. Донецьк підтверджений медичною документацією (а.с.10-28). \~ \~ \~ \~Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за № 1207 від 15.04.2014р. Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІУ Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у звязку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. \~ \~ \~ \~Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. \~ \~ \~ \~Стаття 1 вказаного Закону визначає, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. \~ \~ \~ \~Статтею 2 цього Закону визначений статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ і встановлений особливий правовий режим на цій території з визначенням особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованої території. \~ \~ \~ \~Отже, суд аналізуючи вищевикладене надійшов до висновку, що народження сина заявника [PERSON], 30 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області є народженням дитини в Україні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що є правові підстави для задоволення заяви. Встановлення факту має для заявника юридичне значення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved