Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , в якому визначити захід тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: усунути перешкоди у користуванні [PERSON] майном - кв. [ADDRESS] , заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом, заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Обмежувальний припис видати строком на 6 місяців. Заяву обґрунтовує тим, що вона проживає у [ADDRESS] , разом зі своєю донькою [PERSON] . Квартира належить доньці на праві власності. Її чоловік [PERSON] створив неможливі умови її проживання у вищевказаній квартирі. Зловживає спиртними напоями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння постійно влаштовує на побутовому ґрунті сварки. Погрожує фізичною розправою. Систематично погрози переходять до рукоприкладства. Самовільно заходить до квартири та без дозволу власника залишається в квартирі. Безпідставно виказує їй ревнощі, у зв`язку з чим постійно її переслідує та стежить за нею. Виказує їй погрози позбавлення життя, якщо вона буде помічена з будь-якими чоловіками. Він систематично травмує її психіку. В результаті вона не може спокійно жити. З приводу неправомірних дій [PERSON] заявниця неодноразово зверталась до поліції. Наразі, відносно [PERSON] в Ленінському районному суді м. Запоріжжя перебуває три адміністративні справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, де вона є потерпілою. Також, 21.01.2021 щодо [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на десять днів - з 26.01.2021 до 05.02.2021. Даний припис кривдник [PERSON] проігнорував, та продовжував чинити відносно неї домашнє насилля. Заінтересована особа [PERSON] пояснення щодо заяви не надав. Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрите провадження у справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник заявниці - адвокат Кара Ю.М. заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримала. Пояснила, що на протязі останніх років [PERSON] постійно переслідує заявницю - очікує біля будинку та біля магазину. Він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. [PERSON] останні два роки з донькою проживає у м. Запоріжжі, а її чоловік у смт. Чернігівка Запорізької області. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Частиною 2 ст. 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суд встановив, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. [PERSON] є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.08.2018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2018. Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 334/797/21 [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що 26.01.2021 о 00.03 годині він, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї дружини [PERSON] . Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 334/795/21 [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що 26.01.2021 о 08.40 годині він, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив факт домашнього насильства психологічного характеру, а саме: виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував вбити відносно дружини [PERSON] , а також виламував двері. 26.01.2021 інспектором СПДН Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Султановою А. виданий терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 218096 відносно [PERSON] у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства 26.01.2021 о 08.40 годині, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини [PERSON] . У тимчасовому заборонному приписі стосовно кривдника були визначені наступні заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 1.00 години 26.01.2021 до 11.00 години 05.02.2021. Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 334/796/21 [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що 26.01.2021 о 22.45 годині він, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , у стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги ТЗП від 26.01.2021 року терміном на 10 діб за усіма пунктами заборон, виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував вбити дружину. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків; обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зроблений висновок, що, враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Суд дійшов висновку про наявність ризиків того, що [PERSON] у разі відмови у видачі обмежувального припису буде продовжувати переслідування [PERSON] , висловлювати їй словесні погрози (повторно вчинить домашнє насильство). До такого висновку суд дійшов, врахувавши факт порушення [PERSON] тимчасового заборонного припису стосовно кривдника від 26.01.2021 та вчинення ним повторного домашнього насильства щодо [PERSON] протягом 26.01.2021. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] повторно вчинив домашнє насильство щодо заявниці [PERSON] , що свідчить про вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, такі ризики є реальними та підтверджуються дослідженими судом доказами, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно видати обмежувальний припис. Суд частково погоджується із доводами заявниці [PERSON] , що наведені нею у заяві види тимчасового обмеження прав кривдника [PERSON] будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист її від кривдника. Суд дійшов висновку про те, що заборона [PERSON] наближатись на відстань 100 м. до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] є достатнім видом тимчасового обмеження прав кривдника, що забезпечить дієвий та ефективний захист останньої від кривдника. Тимчасове обмеження прав кривдника [PERSON] у виді заборони йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , застосуванню не підлягає, оскільки відповідно до заяви та пояснень представника заявниці постраждала особа та кривдник не мають спільного місця проживання, оскільки [PERSON] з донькою проживає за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону № 2229-VIII). Покладання на кривдника [PERSON] обов`язку усунути постраждалій особі [PERSON] перешкод у користуванні майном - кв. [ADDRESS] застосуванню не підлягає, оскільки житло, в якому в теперішній час проживає остання, не є об`єктом її права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю (п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону № 2229-VIII).

Outcome: partial