Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту про те, що він постійно проживав на території України, станом на 13 листопада 1991 року. В обгрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в с.Голови, Верховинського району, Івано-Франківської області, де проживає і на даний час. В 2008 році закінчив Верховинську вечірню загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів. На теперішній час він вимушений отримати паспорт для набуття об`єму всіх прав та обов`язків. Однак, коли він звернувся до Верховинського РС УДМС України в Івано-Франківській області з приводу отримання паспорта громадянина України, у його видачі йому було відмовлено з мотивів того, що у нього відсутні документи про його реєстрацію на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Встановити даний факт в позасудовий спосіб він не має можливості, такий необхідний йому для оформлення паспорта громадянина України, а тому просить заяву задовольнити. Ухвалою від 26.05.2021 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав з аналогічних підстав, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Верховинського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області Кіндратяк Н. в судовому засіданні проти заяви не заперечила та вважає, що за умови доведення заявником факту проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 13.11.1991, заява підлягає задоволенню. Також зазначила, що згідно архівних даних мати заявника [PERSON] перебувала у громадянстві колишнього СРСР, батько заявника записаний зі слів матері. Крім цього, особа [PERSON] державний кордон України не перетинав. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» ( 13 листопада 1991 року ) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту. Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів, зокрема судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с Голови, Верховинського району, Івано-Франківської області, і його батьками являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.03.2021 Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с. 4). Відповідно до довідки №10 від 22.06.2021 виданої Голівською гімназією Верховинської селищної ради та атестата про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] від 21.06.2008 (а.с.10), [PERSON] , [INFO] дійсно навчався в Головівській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів та у 2008 році закінчив Верховинську вечірню загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів Верховинської районної ради Івано-Франківської області. Згідно довідки Голівського старостинського округу №443 від 19.05.2021 та облікової картки об`єкта погосподарського обліку [NUMBER], адресної картки (а.с.5-9), [PERSON] , [INFO] з дня народження і по даний час проживає у [ADDRESS] будинку матері [PERSON] . Також встановлено, що мати заявника [PERSON] згідно архівних даних перебувала у громадянстві колишнього СРСР, батько заявника записаний зі слів матері. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] в України з матір`ю в с.Голови з 1989 року і по теперішній час, оскільки останній являється їх сусідом, якого вони знають з самого дитинства. Також вказали, що заявник навчався в початковій школі в с.Голови присілок Шкірівський, з 5 по 8 класи відвідував Головівську загальноосвітню школу, а потім перевівся на заочну форму навчання. За наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність факту, що [PERSON] з моменту народження, і по 13 листопада 1991 року включно , перебуваючи в неповнолітньому віці, постійно проживав в Україні, а саме у с Голови, Верховинського району, Івано-Франківської області. А оскільки встановлення даного факту заявнику необхідне для отримання ним паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved