Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що заявник являється рідною донькою [PERSON], померлої 08 листопада 1989 року. В обґрунтування заяви зазначила, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння №11 по вул. Водопянова у м. Дніпро. За життя матері право власності на будівлю нею не оформлювалось. 29 листопада 2017 року заявник звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса заявнику було відмовлено у його видачі через відсутність документа, який підтверджує родинні відносини між нею та померлою. Свідоцтво про народження заявника було викрадене у неї разом із іншими документами, що підтверджується довідкою слідчого СВ Чечелівського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Враховуючи викладене, заявник вимушена звернутися до суду, оскільки в іншому порядку вона не може підтвердити факт родинних відносин. У судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради [PERSON] просила ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, представника заявника [PERSON] та представника заінтересованої особи [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Заявник народилася 04 вересня 1940 року та після укладення шлюбу в 1959 році змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.7,12,59). 08 листопада 1989 року померла [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки, наданої слідчим СВ Чечелівського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 червня 2017 року, встановлено, що у провадженні слідчого знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження №12017040680001250 за фактом вчинення невідомою особою крадіжки майна, яке належить заявниці (а.с.11). 29 листопада 2017 року заявник звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] Однак постановою державного нотаріуса від 19 червня 2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою 08 листопада 1989 року [PERSON] (а.с.39,75). З копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 08 листопада 1989 року, за заявою [PERSON], вбачається, що будь-які інші спадкоємці, крім заявника, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.39-77). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також із розяснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для оформлення права на спадщину. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що заявник є її тіткою, оскільки остання є рідною сестрою її батька [PERSON]. Пояснила, що вона з 1961 року по даний час проживає по сусідству із заявником. Зазначила, що раніше заявник жила разом з матірю [PERSON], називали один одного матірю та донькою. Померлу матір заявник поховала разом зі своїм братом, а свідка батька. Крім того, свідок [PERSON] вказала, що вона до крадіжки, яка була вчинена в будинку заявника, бачила свідоцтво про її народження, де матірю була вказана [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є племінницею заявниці та онукою [PERSON], та жила поряд із заявником з народження по 1990 рік. Вказала, що заявник жила з матірю [PERSON], та своїм чоловіком, має двох дітей. Відносини між заявницею та [PERSON] були як у доньки та матері. ЇЇ батько [PERSON] та заявник разом поховали бабусю. Знає, що у 2017 році невідомі особи викрали у заявниці документи, гроші, паспорт, домову книгу та свідоцтво про народження. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії УИ №017497, матірю [PERSON], на якого свідки вказували як на рідного брата заявника, зазначено [PERSON] (а.с.15,17). За наведених обставин, враховуючи досліджені судом письмові докази та показання надані свідками у судовому засіданні, які узгоджуються між собою та з яких вбачається, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], яка померла 08 листопада 1989 року, вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved