Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що померлий в [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. При цьому посилався на те, що в [INFO] помер його батько [PERSON]. Для того, щоб отримати спадщину, яка залишилась після смерті батька, йому необхідно в судовому порядку встановити факт, що померлий [PERSON] є його батьком, оскільки документально підтвердити родинні відносини не може, оскільки в його свідоцтві про народження прізвища батьків та його прізвище записане як «Готальський», а в довідці про причину смерті прізвище батька вказане як «[PERSON]». Вважає, що дані розбіжності в документах, виникли в зв'язку з орфографічними помилками. Представник заявника до суду не з'явилась, згідно наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, показання [PERSON], допитаного у якості свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження заявника від [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки Підприємства обєднання громадян Українське товариство сліпих «Одеське учбово-виробниче підприємство» за вих. 101 від 25.04.2016 року [PERSON], є дійсно батьком [PERSON], однак при отриманні [PERSON] паспорта було помилково зазначено прізвище «[PERSON]». [PERSON] працював на Одеських підприємствах УТОС з 1950 року, а [PERSON] почав працювати на підприємствах УТОС з 1988 року. Згідно Довідки про причину смерті № 3823 від 07.12.2015 року в [INFO] помер [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON]. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення » виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У Листі Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15) роз'яснено, що факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved