overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Заявник просив визнати безвісно відсутньою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько неповнолітньої, [PERSON], має ІІ групу інвалідності, виражене обмеження життєдіяльності, що перешкоджає виконанню ним батьківських обов'язків. Мати дитини не проживає разом з нею та не піклується про доньку з листопада 2003 року. З того часу в її постійному місці проживання відсутні відомості про місце її перебування. В даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], яка є її опікуном. З метою соціального захисту неповнолітньої дитини, можливості оформити право на державну допомогу дітям, позбавленим батьківського піклування, заявник просив суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву, надала пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Заінтересована особа у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що її невістка [PERSON] постійно проживала у [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу пішла з дому та з листопада 2003 року ніяких відомостей про місце її перебування немає. Вона намагалася розшукати невістку, зверталася до органів внутрішніх справ, однак позитивних результатів це не дало. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для визнання особи безвісно відсутньою необхідно прийняття заходів щодо встановлення її місцеперебування і які не дали позитивних результатів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Лисичанська Луганської області, постійно проживала у [ADDRESS]., де не проживає тривалий час та з листопада 2003 року відсутні будь-які відомості про місце її перебування. Зазначене підтверджується копією акту депутата Тошківської селищної ради від 17.03.2016 (а.с.12), копією нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про згоду на усиновлення доньки від 10.11.2003 року (а.с.41). Окрім того, судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], постійно проживає з бабусею [PERSON], яка призначена її опікуном/піклувальником (а.с.10,11). Згідно повідомлення Первомайського МВ ГУМВС України в Луганській області від 12.03.2014, Сєвєродонецького МВ ГУМВС України в Луганській області від 14.08.2015, (а.с.5,6,9) [PERSON] зверталася з приводу розшуку невістки [PERSON], однак прийнятими заходами встановити її місцезнаходження не виявилось можливим. Оскільки більш ніж протягом року в останньому відомому місці постійного проживання [PERSON], немає відомостей про місце її перебування, суд доходить висновку про необхідність визнати її безвісно відсутньою. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для отримання соціальних виплат на дитину [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Заявник просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа договору дарування будинку, який був укладений 28.02.1969 року між ним та його батьком [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] послався на те, що при укладенні договору його прізвище було помилково записане українською « [PERSON] », в той час, як правильне написання прізвища є « [PERSON] ». Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив вимоги заяви про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що 28.02.1969 року між [PERSON] та його батьком [PERSON] , був укладений договір дарування будинку [ADDRESS] . З наданих суду копій паспорту громадянина України, технічного паспорту на будинок та копії трудової книжки, вбачається, що « [PERSON] », як обдарований за вказаним вище договором, та [PERSON] , як заявник у справі, є однією й тією ж самою особою, так як мають одну дату народження й володіють одним і тим же об`єктом нерухомості. Відповідно до\~ч.6 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз наданих суду документів дають достатні підстави прийти до висновку, що договір дарування\~будинку [ADDRESS] ,\~укладений 28.02.1969\~року,\~належить [PERSON] ,\~ [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа - договору довічного утримання, який був укладений 11.09.2009 року між ним та [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] послався на те, що при укладенні договору довічного утримання була допущена помилка в написанні його прізвища, замість правильного « [PERSON] », було записано « [PERSON] », що перешкоджає реалізації його прав як набувача за вказаним договором після смерті [PERSON] , зокрема, ініціюванню зняття обтяження на набуту нерухомість. Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив вимоги заяви про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не прибув, був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що 11.09.2009 року між [PERSON] , як відчужувачем, та [PERSON] , як набувачем, був укладений договір довічного утримання, предметом якого були 13/100 частин квартири [ADDRESS] . Як зазначає заявник і це підтверджується листом № 190/01-16 від 15.01.2020 року, при посвідченні 11.09.2009 року нотаріусом договору довічного утримання [PERSON] , заявник надавав паспорт громадянина республіки Азербайджан, переклад якого був здійснений з англійської на російську та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру - [NUMBER] . Прізвище заявника у вказаних документах було вказане як « [PERSON] ». 30.10.2012 року заявник отримав паспорт громадянина України, в якому його прізвище було записане як « [PERSON] », як і в отриманій того ж року картці платника податків з РНОКПП [NUMBER] , який було зареєстровано ще 07.08.2008 року. Відповідно до ч.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз наданих суду документів, зокрема копії договору довічного утримання від 11.09.2009 року, копії картки платника податків та копії його паспорту громадянина України, дають підстави прийти до висновку, що « [PERSON] » та « [PERSON] » - це одна й та сама особа, яка була стороною (набувачем) при укладенні 11.09.2009 року з [PERSON] договору довічного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Заявник просив встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлою [INFO] та ним [PERSON], а саме, що [PERSON] являлась його двоюрідною тіткою, мотивуючи тим, що [PERSON] являлась двоюрідною сестрою його батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, заявник як спадкоємець п'ятої черги прийняв спадщину, так як звернувся до Овруцької ДНК з заявою про прийняття спадщини, однак не може надати в нотаріальну контору документи на підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON]. Заявник у судовому засіданні заявлені вимого підтримав. Від заінтересованої особи надійшла заява ро розгляд справи без участі її представника, щодо задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Згідно повідомлення Овруцької ДНК №1629/01-16 від 13.10.2014 року після померлої [PERSON], заводилася спадкова справа №362/2014 року, в зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від [PERSON], та заяви про відмову від спадщини за заповітом від [PERSON]. З довідки Піщаницької сільської ради Овруцького району Житомирської області №1770 від 17.07.2014 року, видно, що заявник являється померлій [PERSON] племінником. Також, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач є двоюрідним племінником [PERSON]. Іншим чином довести родинність, заявник не має можливості. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам та показанням свідків, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним. До того ж, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить можливість оформити ним свої спадкові права. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту його родинних відносин з [PERSON], що передбачено п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 213 - 215, 218, 234, 256 ч.1 п.1, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Заявник просив суд оголосити померлим [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він є власником квартири №26 по вул.Первомайській у м.Попасна на підставі договору дарування від 16.06.2006. за свідченнями адміністрації ОСББ «Ластівка-Попасна», яке здійснює управління вищезазначеним будинком та сусідів [PERSON], власник квартири не зявлявся в ній та не проживав останні 8 років. Вжиті заявником заходи щодо розшуку [PERSON] позитивних результатів не надали. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеному в заяві. Представник заявника [PERSON] підтримав пояснення [PERSON], доповнень не надав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив суд розглянути заяву за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення представників заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], на підставі договору дарування від 16.06.2006 (а.с.6). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є мешканцями будинку №50 по вул.Первомайській м.Попасна, а [PERSON] також є головою ОСББ «Ластівка-Попасна». Їм відомо, що власником квартири №26 є [PERSON], однак у квартирі він не жив взагалі. [PERSON] його ніколи не бачила, а [PERSON] бачила його у період придбання квартири кілька разів. Місце перебування [PERSON] свідкам невідоме. Згідно довідки №2370 від 12.06.2017, виданої Попаснянською міською радою, [PERSON] у вказаній вище квартирі не зареєстрований. Відповідно до довідки УДМС України у Луганській області від 07.07.2017 [PERSON] за наявними реєстраційними обліками зареєстрованим (знятим з реєстрації) не значиться. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] не є та не була постійним місцем проживання [PERSON], а тому відсутність відомостей про його місцеперебування за цією адресою не створює підстав для оголошення [PERSON] померлим. З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та ст. 46 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Заявник просила визнати недієздатним її сестру [PERSON], [INFO], яка страждає на психічну хворобу, та призначити її опікуном. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. 25 квітня 2016 року від нього надійшла заява з клопотанням розглянути цю справу у його відсутність. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] є дочкою представника заявника - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради від 06 квітня 2016 року №468 [PERSON] являється спільною матір'ю для [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно з довідками [PERSON] є інвалідом 1 гр. з дитинства (а.с.8), потребує постійного регульованого стороннього догляду та допомоги (а.с.9). Відповідно до довідки виконкому Станіславчицької сільської ради від 04 квітня 2016 року №447 заявник зареєстрована та проживає [INFO], разом з матір'ю [PERSON] та сестрою [PERSON], за якою здійснює догляд (а.с.10). Згідно з актом №44 обстеження матеріально-побутових умов проживачання [PERSON] від 04 квітня 2016 року, комісія вирішила, що [PERSON] потребує постійного індивідуального догляду (а.с.11). Відповідно до висновку опікунської ради від 04 квітня 2016 року Станіславчицька сільська рада вважає за доцільне призначити опікуном над [PERSON] - [PERSON] (а.с.12). Згідно зі ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №152 від 19 травня 2016 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки (а.с.39-41). Згідно зі ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Завник просить призначити її опікуном над сестрою [PERSON] (а.с.1). Відповідно п.9 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної недієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Заявник просила визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO], який страждає на психічну хворобу, та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. 11 березня 2016 року від нього надійшла заява про підтримання даної заяви та клопотання розглянути цю справу у його відсутність. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як видно з копії свідоцтва про народження заявник є матір'ю [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідками [PERSON] є інвалідом 1 гр. з дитинства (а.с.6), знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2008 року (а.с.7). Відповідно до довідки виконкому Станіславчицької сільської ради від 12 лютого 2016 року №244 заявник зареєстрована та проживає по туп. Радянський, 4 в с. Станіславчик Жмеринскього району, здійснює догляд за своїми дітьми інвалідами, які проживають разом із нею, а саме: син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]. Чоловік - [PERSON] - не працює (а.с.8). Згідно з актом №27 обстеження матеріально-побутових умов проживачання [PERSON] від 20 лютого 2016 року, комісія вирішила, що [PERSON] потребує постійного індивідуального догляду (а.с.9). Відповідно до висновку опікунської ради від 25 лютого 2016 року Станіславчицька сільська рада вважає за доцільне призначити опікуном над [PERSON] його мати - [PERSON] (а.с.23). Згідно ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №83 від 29 березня 2016 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості, внаслідок органічного ураження головного мозку нез'ясованого генезу в перинатальний період розвитку. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.25-27). Згідно зі ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Завник просить призначити її опікуном над сином [PERSON] (а.с.1). Відповідно п.9 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної недієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявник просила встановити факт постійного проживання її з матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року, з 1973 року до смерті останньої. Свої вимоги мотивує тим, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті матері заявниця та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за законом, що звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Спадкове майно складається з будинку та земельного паю в с. Івашківка Новоград-Волинського району. З дня свого народження [INFO] року і до смерті матері у 2004 році заявник фактично проживала з матір'ю однією сім'єю, вели спільне господарство по [ADDRESS]. Також за вказаною адресою жив і її чоловік [PERSON], однак зареєстрована вона була в його будинку по [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте отримала відмову у оформленні спадкових прав, оскільки відсутні докази на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] З цією метою змушена звернутись до суду. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні також просила задовольнити заяву сестри. Підтверджує, що сестра з дня народження проживала у батьківському будинку разом з матір'ю. Спору між ними щодо спадщини немає. Представник Суслівської сільської ради в судове засідання не з'явився. В листі просили справу розглянути без їх участі. Заперечень стосовно розгляду справи не повідомляють. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (смерть зареєстровано виконкомом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області 05.05.2004 року, актовий запис № 9)(а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну частку пай, що належали на праві власності померлій, що стверджується копією сертифікату від 09.11.2000 року (а.с. 7). Заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки нею не додано документів на підтвердження факту прийняття спадщини (а.с. 6). Померла була зареєстрована [ADDRESS] та разом з нею проживала дочка [PERSON], [INFO]. Факт постійного проживання разом з покійною, крім посилань заявниці, підтверджується також довідкою Суслівської сільської ради від 24.10.2017 року та поясненнями заінтересованої особи, рідної сестри заявниці [PERSON] (а.с. ). Також суддею враховано той факт, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та повідомлення нотаріуса [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, заведена за заявами заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] Беручи до уваги, що при розгляді заяви не встановлено наявності спору про право та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем для заявниці є підставою для реалізації її права на спадщину, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та задовольняє її у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Заявник просить визнати [PERSON], 1948 р. народження, недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном, посилаючись на те, що його сестра [PERSON] є інвалідом 2-ї групи та страждає на психічний розлад здоров'я, неодноразово проходила стаціонарне лікування у Харківській міській психіатричній лікарні №3. Вона постійно потребує сторонньої допомоги, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. Вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може вірно оцінювати прості побутові ситуації. Тому просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради відповідно зі ст.169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], є інвалідом 2 групи дитинства. [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований та є власником квартири [ADDRESS]. Згідно акту Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 від 17.06.2014 р. №542 [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі судинної деменції, за своїм психічним станом на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до подання органу опіки та піклування адміністрації Київського району Харківської міської ради від 11.12.2014 р. №3522/0/179-14, стан здоров'я [PERSON] задовільний, матеріально забезпечений, може виконувати обов'язки опікуна, тому орган опіки та піклування адміністрації Київського району Харківської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. При таких обставинах суд дійшов висновку, що слід визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити [PERSON] опікуном [PERSON].

Outcome: approved