Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], в місті Луганськ Луганської області, мати дитини громадянка України [PERSON], [INFO], відомості про батька записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері) - [PERSON], посилаючись на те, що 08.02.2018 [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території в Луганській республіканській клінічній лікарні народила дитину чоловічої статі [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 109 виданого в Луганській республіканській клінічній лікарні 08.02.2018 року. Вказаний медичний документ не визнається на території України та є недійсним на підставі положень ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, де вказано, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Її представник адвокат [PERSON], звернувся до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області з метою реєстрації народження дитини. Листом від 23.02.2018 було отримано повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації народження вказаної дитини у зв'язку із відсутністю необхідних медичних документів, які підтверджують факт народження дитини та рекомендовано звернутися до суду, оскільки за таких умов підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є тільки рішення суду про встановлення факту народження дитини. На момент народження дитини, як і на даний час, вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Її чоловік [PERSON] помер 08.04.2011р. В судове засідання заявник не з'явилася, від її представника, який діє на підставі договору про надання правових послуг від 22.02.2018, адвоката [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та у відсутність заявника по справі, заяву підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Мелітопольський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON], народилася 02.03.1991 року в м. Плугатар, Біловодського району, Луганської області, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а.с. 5) Згідно копії медичного свідоцтва про народження від 08.02.2018 № 109, виданого в Луганською клінічною лікарнею, 08.02.2018 [PERSON] в м. Луганськ, народила дитину чоловічої статі./а.с. 7/. Чоловік заявника [PERSON] помер 08.04.2011р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 283639 /а.с.8/. Відомості про батька дитини невідомі. Відповідно до листа Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області №376/17.11-06-105 від 23.02.2018, адвокату [PERSON], як представнику заявника, було відмовлено у здійсненні реєстрації народження дитини з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України. Встановлення факту народження дитини заявниці є необхідною умовою проведення реєстрації народження у органах реєстрації актів цивільного стану України. Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу\~\~охорони\~\~здоров'я\~\~або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З викладеного вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. У звязку з тимчасовими заходами на період проведення антитерористичної операції Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» у додатку 1 до вказаного розпорядження до такого населеного пункту віднесено м. Луганськ. Згідно ч.2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Але, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток з метою захисту інтересів мешканців, що проживають на цій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Медичного свідоцтва про народження видане 08.02.2018 Луганською клінічною лікарнею, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявника. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним встановити факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася 08 лютого 2018 року в місті Луганськ Луганської області у матері [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України. Вимоги заявниці щодо внесення відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України задоволенню не підлягають, оскільки не стосуються встановлення юридичного факту. Такі відомості вносяться органами державної реєстрації актів цивільного стану при реєстрації народження дитини за заявою матері. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial