Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ РАЦС реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.О. в якій просив встановити факт смерті її матері - [PERSON], [INFO], уродженки селища Свободний, Базарно-Карабулакського району Саратовської області в смт. Масандра, м. Ялта, АР Крим, встановити факт місця проживання, [PERSON], [INFO], на день її смерті [INFO] року [ADDRESS] та встановити факт, [PERSON] спільного проживання разом із матір'ю [PERSON], на день її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Заяву обгрунтовано тим, що [INFO] року у м. Ялті АР Крим, померла мати заявника - [PERSON], [INFO], уродженка селища Свободний, Базарно-Карабулакського району Саратовської області. Ялтинською поліклінікою 12.05.2015 року, було видано медичне свідоцтво про смерть. Відповідно до медичного свідоцтва про смерті, відділом РАЦС м. Ялти 12.05.2015 року було видано свідоцтво про смерть, російського зразку серії [NUMBER], [PERSON] Проте, це Свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Маючи вказане Свідоцтво про смерть матері, заявник звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Сперчуна О.О. і із заявою прийняття спадщини та оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Сперчуна О.О. за № 181/02-14 від 31.07.2015 року повідомлено, що заведено спадкову справу № 14-2015, номер справи у спадковому реєстрі № 57741651. А також зазначено, що заявником не надано належно оформлене свідоцтво про смерть померлої, а також не надано належного документа, який би підтверджував місце проживання померлої на день смерті та містив би перелік осіб, які проживали спільно з померлою на день смерті, та рекомендовано звернутися до суду у випадку відсутності таких документів. 21.08.2015 року заявник звернулась Відділу РАЦС реєстраційної служби Суворовського управління юстиції у м. Херсон із заявою про видачу свідоцтва про смерть на ім'я матері заявника. 26.08.2015 року Відділ РАЦС реєстраційної служби Суворовського управління юстиції у м. Херсон, надав відповідь про відмову в задоволені заяви про видачу свідоцтва про смерть, та роз'яснено, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. Окрім того, оскільки після смерті матері заявника залишилось спадкове майно, він не може його успадкувати, оскільки відсутнє свідоцтво про його смерть, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав з тих же підстав та просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки селища Свободний, Базарно-Карабулакського району Саратовської області в смт. Масандра, м. Ялта, АР Крим, встановити факт місця проживання, [PERSON], [INFO], на день її смерті [INFO] року [ADDRESS] та встановити факт, [PERSON] спільного проживання разом із матір'ю [PERSON], на день її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Представник заінтересованої особи Відділу РАЦС реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, в судове засідання 17.12.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте направив до суду заяву в якій просив про розгляд справи за відсутності їх представника, в зв'язку з великим навантаженням, та просив вимоги заявника задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.О. в судове засідання 17.12.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] - є дочкою померлої [PERSON] (а.с.15 - свідоцтво про народження). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2015 року, виданого Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.11), медичного свідоцтва про смерть № 012141, серії 35 від 12.05.2015 року (а.с.110), померла мати заявниці - [PERSON], [INFO] року. Згідно довідки № 1143 від 04.06.2015, виданої ДЮУЗ РК «Ялтинська поліклініка», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року на дому, причина смерті: рак бокової поверхні язика зліва (С 02.8) (а.с.12). Згідно копії паспорта померлої [PERSON] остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно копії паспорта заявника [PERSON] остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.1). Згідно довідки № 754 від 20.07.2015 року, [PERSON] проживала та зареєстрована з 30.09.1986 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS]. Спільно з нею на день смерті [INFO] року по вказаній адресі проживала [PERSON], [INFO] - донька (а.с.20). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Сперчуна О.О. за № 181/02-14 від 31.07.2015 року повідомлено, що заведено спадкову справу № 14-2015, номер справи у спадковому реєстрі № 57741651. А також зазначено, що заявником не надано належно оформлене свідоцтво про смерть померлої, а також не надано належного документа, який би підтверджував місце проживання померлої на день смерті та містив би перелік осіб, які проживали спільно з померлою на день смерті, та рекомендовано звернутися до суду у випадку відсутності таких документів (а.с.16). 21.08.2015 року заявник звернулась Відділу РАЦС реєстраційної служби Суворовського управління юстиції у м. Херсон із заявою про видачу свідоцтва про смерть на ім'я матері заявника (а.с.18). 26.08.2015 року Відділ РАЦС реєстраційної служби Суворовського управління юстиції у м. Херсон, надав відповідь про відмову в задоволені заяви про видачу свідоцтва про смерть, та роз'яснено, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку (а.с.19). У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Маючи вказане свідоцтво про смерть матері, заявниця звернулась до Відділ РАЦС реєстраційної служби Суворовського управління юстиції у м. Херсон, із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого, проте їй в цьому було відмовлено із роз'ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства (а.с.19). Метою встановлення заявницею факту смерті її матері - є оформлення документів, пов'язаних зі смертю людини (свідоцтва про смерть) та спадкування. Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.2 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст. 4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ст.17 вище згаданого Закону державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦС України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті [PERSON] [INFO] року, факт місця проживання, [PERSON] на день її смерті [INFO] року [ADDRESS] та в факт, [PERSON] спільного проживання разом із матір'ю [PERSON], на день її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану України неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені. На підставі наведеного та

Outcome: approved