Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт, що ордер № 42289 від 26 січня 1962 року, який видавався [PERSON], на підставі рішення виконкому Радянського району депутатів трудящих №32, був виданий на вселення в квартиру [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що в 2016 році заявник вирішила реалізувати надане їй державою право безкоштовної приватизації квартири [ADDRESS]. З цією метою зібрала всі необхідні для подання до Відділу приватизації державного житла документи. Посилається на те, що пункт 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України за № 396 від 16 грудня 2009 року визначає, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пункт 18 зазначеного Положення визначає, що громадянином до органу приватизації (серед іншого) надається копія ордера про надання жилого приміщення. Вказує, що перед подачею необхідних для здійснення приватизації житла документів, виявила у ордері № 42289 на житлове приміщення помилку в номері будинку, а саме, замість [ADDRESS], в ордері зазначений будинок [ADDRESS]. Посилається на те, що ордер № 42289 видавався на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], так як сім'я [PERSON] (які отримували цю квартиру) не проживали з того моменту в інших житлових приміщеннях, весь час з 1962 року по теперішній час будинок, в якому знаходиться квартира [ADDRESS] і ніколи ця нумерація не змінювалась. Представник заявника зазначає, що всі документи (договір про надання послуг з газопостачання, повідомлення про субсидію, договір про користування електричною енергією, довідка форма № 3 надана ЖЕД № 905, та інші) наявні в заявника (крім ордера) свідчать саме про факт номера будинку [ADDRESS]. На думку заявника в ордері на житлове приміщення була допущена помилка у номері будинку, а саме зазначено «[ADDRESS]» замість «[ADDRESS]», оскільки померлий [PERSON], перебував на квартирному обліку в гаражному автопідприємстві за номером 27. Також заявник зазначає, що будинок [ADDRESS] є приватним будинком, а тому в ньому фізично не існує житлових квартир за будь-яким номером, тим більше під номером [ADDRESS], в підтвердження чого надала інформацію з джерел мережі інтернет Google Мар. Заявник звертає увагу на ту обставину, що ордер № 42289 видавався на підставі рішення виконкому Радянського району депутатів трудящих № 32 ще 26 січня 1962 року, органом який на даний час не існує. Виходячи з цього, заявник позбавлена можливості звернутися до органу, що видав ордер на надання жилого приміщення, з проханням внесення змін в існуючий ордер, або ж отримати новий ордер із зазначенням правильного номеру будинку. Однак, без встановлення того факту, що в ордері № 42289 від 26 січня 1962 року була допущена помилка у зазначені номера будинку, та без виправлення цієї помилки заявник фактично позбавлена можливості реалізації свого права щодо приватизації житлового приміщення, де вона та третя особа проживають майже все своє життя. За таких обставин заявник звернулась до суду для встановлення факту, який не може встановити в позасудовому порядку і від якого залежить виникнення її майнового права. Враховуючи викладене вище, просила суд заяву задовольнити. 08.04.2016 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Представник заявниці в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, підтримав заяву та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без його участі, підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвище, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ордер № 42289 від 26 січня 1962 року, який видавався [PERSON], на підставі рішення виконкому Радянського району депутатів трудящих №32, був виданий на вселення в квартиру [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивовані тим, що в 2016 році заявник вирішила реалізувати надане їй державою право безкоштовної приватизації квартири [ADDRESS]. З цією метою заявниця зібрала всі необхідні для подання до Відділу приватизації державного житла документи. Як вбачається з пояснень заявниці, перед подачею необхідних для здійснення приватизації житла документів, заявник виявила у ордері № 42289 на житлове приміщення помилку в номері будинку, а саме, замість [ADDRESS], в ордері зазначений будинок [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на сім'ю, яка складається з трьох осіб: [PERSON], його дружини [PERSON] та сина [PERSON], 26.01.1962 був виданий ордер №42289, на підставі рішення №32 виконкому Радянського району депутатів трудящих від 22.01.1962, на вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно архівного витягу із рішення №32 виконкому Радянського району депутатів трудящих №32 від 22.01.1962 [PERSON] перебував на квартирному обліку при ГАП №27. Проте, згідно долучених до матеріалів справи копій документів, а саме: -запиту начальника ЖЕД - 905 щодо надіслання інспектора для переобміру квартири [ADDRESS] та виготовлення технічного паспорта на квартиру від 16.03.2016 вих. №905-499; -договору №100040187 про надання населенню послуг з газопостачання від 12.10.2015 між [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] та ДП «Киїгазенерджі»; -повідомлення про призначення субсидії на жкп до особової справи №47481 уповноваженому власнику/наймачеві [PERSON] від 19.11.2015; -договору про користування електричною енергією №08013104703 від 02.03.2016; -довідки ф-3, виданої ЖЕД-925 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», №1328 від 16.03.2016, [PERSON] і її чоловік [PERSON] зареєстровані і проживають за адресою у [ADDRESS]. Окрім того, згідно копії паспорту заявниці [PERSON] серії [NUMBER], виданого 4-ТВМ Солом'янського РУГУМВС України в м. Києві від 20.10.2011 місце її проживання: [ADDRESS]. Тобто, вбачається, що заявник та третя особа проживають у будинку [ADDRESS]. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] є приватним будинком, в ньому не існує житлових квартир за будь-яким номером, тим більше під номером [ADDRESS]. Ордер № 42289 видавався на підставі рішення виконкому Радянського району депутатів трудящих № 32 ще 26 січня 1962 року, тобто органом який на даний час не існує, а отже заявник позбавлена можливості звернутися до органу, що видав ордер на надання жилого приміщення, з проханням внесення змін в існуючий ордер, або ж отримати новий ордер із зазначенням правильного номеру будинку. А тому, суд дійшов висновку, що в ордері № 42289 від 26 січня 1962 року була допущена помилка у зазначені номера будинку. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим факт, що ордер № 42289 від 26 січня 1962 року, який видавався [PERSON], на підставі рішення виконкому Радянського району депутатів трудящих №32, був виданий на вселення в квартиру [ADDRESS]. За правилами частини сьомої статті 235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved