Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON], який помер 23 жовтня 2015 року в м.Донецьку на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні. В суді представник заявника [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала доводи заяви та просила її задовольнити. В обґрунтування зазначила, що батько заявника [PERSON] страждав на онкологічне захворювання та помер 23 жовтня 2015 року в онкологічному центрі в місті Донецьку під час лікування. Він був похований на Щегловському кладовищі в місті Донецьку. В даний час заявник не може отримати свідоцтво про смерть батька, оскільки документи про смерть видані на не підконтрольній державі Україна території, та такі документи не сприймаються державними органами України. У зв?язку з цим, просила суд встановити факт смерті [PERSON] який мешкав за адресою: [ADDRESS], та помер 23 жовтня 2015 року в стаціонарному відділенні республіканського онкологічного центра імені професора [PERSON] в місті Донецьку. Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції просив розглянути вказану справу за відсутності їх представника та вирішити справу на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження І-МЛ від 17.02.1988 року, заявник [PERSON] народився 22 листопада 1987 року та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5). Свідок [PERSON] суду показала, що заявник є її сином, а померлий [PERSON] був батьком її сина. Вона постійно мешкає в Білорусі, а тому про смерть [PERSON] вона дізналась запізно приблизно через місяць-півтора після смерті. Зі слів двоюрідної сестри [PERSON] [PERSON] їй відомо, що [PERSON] помер в онкологічному центрі в м.Донецьк, практично в неї на руках, 23 жовтня 2015 року. Вона приїхала в Україну та бачила, що [PERSON] похований на Щегловському кладовищі в м.Донецьку. Допитана як свідок [PERSON] суду показала, що померлий [PERSON] є її двоюрідним братом. За життя той страждав на цукровий діабет, а наприкінці травня 2015 року стан його здоровя погіршився. Його довго обстежували, лікували та досить запізно виявили в нього онкологічне захворювання рак хвоста підшлункової залози 4 стадії, неоперабельний. В жовтні 2015 року він проходив лікування в онкологічному центрі в місті Донецьку, однак під час знаходження в лікарні помер 23 жовтня 2015 року. Вона в той час здійснювала за ним догляд в лікарні та він помер в неї на очах. Вона забирала його з моргу та отримувала довідку про його смерть. Похований він на Щегловському кладовищі в місті Донецьку. Як слід з лікарського свідоцтва про смерть №237 від 26 жовтня 2015 року та посмертного епікризу з Республіканського онкологічного центру імені проф..[PERSON], [PERSON], [INFO], помер 23 жовтня 2015 року в стаціонарі Республіканського онкологічного центру, причина смерті рак хвоста підшлункової залози 4 стадії, з метастазами у печінку, великий сальник, канцероматоз органів черевної порожнини (а.с.12). Таким чином, пояснення свідка [PERSON] про те, що [PERSON] під час лікування виявленого в нього онкологічного захворювання помер в лікувальному закладі 23.10.2015 року, підтверджуються наданими суду медичними документами. З відповіді Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.02.2016 року вих..№30-4.5-117 слід, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], який помер у м.Донецьку, №012616 від 18.11.2015 року, не може бути підставою для реєстрації його смерті, оскільки акти, рішення та документи, видані відповідними органами та/або особами на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому заявникові рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті його батька в судовому порядку. (а.с.2) Відповідно до вимог\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області, в тому числі Шахтарського.\~\~Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Враховуючи норми\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, зібрані у справі та перевірені судом докази вказують на наявність підстав для визнання факту того, що батько заявника [PERSON], громадянин України, [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], помер 23 жовтня 2015 року в стаціонарному відділенні республіканського онкологічного центра імені професора [PERSON] в місті Донецьку. На підставі викладеного,

Outcome: approved