Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявник у серпні 2017 року звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт її постійного проживання однією сім'єю з [PERSON], а саме з 2004 року до дня його смерті, яка настала [INFO] року в селі Павлівка Фрунзівського району Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу і вела з ним спільне господарство з 2004 року і до дня його смерті [INFO] року, тобто не менш як 5 років, а також прийняла його спадщину шляхом подання про це 07 липня 2016 року відповідної заяви до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори, де щодо майна спадкодавця була заведена спадкова справа № 124/2016 та у Спадковому реєстрі за номером 59194318. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав, а спадкоємці за законом першої черги - дружина [PERSON] і діти [PERSON] та [PERSON] спадщину [PERSON] не приймали, оскільки не проживали з ним на час відкриття спадщини, а також у встановлений для спадкоємців першої черги шестимісячний строк не подали нотаріусу заяву про прийняття його спадщини. Вважає, що вона належить до спадкоємців за законом четвертої черги, а встановлення вказаного факту необхідно їй для оформлення спадщини на належний спадкодавцю будинок. У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій визнав зазначені у заяві фактичні обставини і не заперечував проти задоволення заяви і встановлення факту, про який просить заявник (а.с. 55). Заінтересовані особи [PERSON]та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення заяви і просять провести її розгляд без їх участі (а.с. 41, 47). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с. 54, 60). Вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 2016 року, в селі Павлівка Фрунзівського району Одеської області [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 5). Згідно із копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 05 травня 2005 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області на підставі власного рішення за номером 138-4 від 30 березня 2005 року, [PERSON] належав житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Право власності на будинок було зареєстроване за [PERSON] рішенням державного комунального підприємства «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» від 05 травня 2005 року за номером запису 19 в книзі 3 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 10679584 (а.с. 7). Згідно із довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 930 від 19 червня 2017 року заявник [PERSON] проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу і вела з ним спільне господарство з 2004 року і до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] У паспорті заявника наявна відмітка про реєстрацію її місця проживання з 26 травня 2005 року в с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області та відсутня відмітка про реєстрацію шлюбу (а.с. 10-11). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду однакові свідчення про те, що вони проживають із заявником [PERSON] по [ADDRESS] та пояснили, що з 2004 року заявник стала постійно проживати однією сім'єю у будинку належному [PERSON] до дня його смерті. Вони особисто бачили як заявник у вказаному будинку разом зі спадкодавцем здійснювали його переобладнання та ремонт, обробляли присадибну ділянку біля будинку і займались веденням домашнього господарства. Свідок [PERSON] пояснила, що з березня 2004 року стала працювати секретарем Павлівської сільської ради, у квітні 2004 року заявник [PERSON] прибула з села Шипка Республіки Молдова і за погосподарськими книгами стала обліковуватись як член сім'ї спадкодавця [PERSON], а у 2005 році за паспортом зареєструвала там місце свого проживання. Вона проживала разом зі спадкодавцем у належному йому будинку як дружина та вкладала разом з ним працю і кошти у ремонт цього будинку. У спадковій справі № 124/2016 Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області наявні наступні документи - свідоцтво про смерть спадкодавця та заява від 07 липня 2016 року про прийняття його спадщини заявником [PERSON], довідка Павлівської сільської ради № 646 від 01 липня 2016 року про реєстрацію заявника зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті по [ADDRESS] Згідно із копією актового запису про укладення шлюбу № 12 від 19 лютого 1977 року, [PERSON] та [PERSON] 19 лютого 1977 року уклали шлюб, після чого дружині було присвоєне прізвище «[PERSON]» (а.с. 40). Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією акта про народження № 7 від 25 січня 1978 року та копією акта про народження № 59 від 21 квітня 1980 року відповідно (а.с. 38-39). Згідно приписів статей 1217, 1223, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом у разі відсутності заповіту і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 цієї статті передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1269 та частиною 1 статті 1270 ЦК визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ( ч. 1 ст. 1272 ЦК). Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 2 та 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність наведених вище доказів, достовірність яких не заперечується заінтересованими особами, підтверджує факт постійного проживання заявника, яка не перебувала у шлюбі зі спадкодавцем, проте проживала з ним однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, про що свідчать фактичні обставини зазначені у довідці заінтересованої особи та показаннях свідків. Визначаючи можливість встановлення зазначеного факту у судовому порядку, суд виходить з того, що спадкоємці за законом першої черги не надали доказів щодо прийняття спадщини і вони відсутні у спадковій справі; спір про право на спадщину між заявником і заінтересованими особами відсутній; встановлення факту відносить заявника до кола спадкоємців за законом четвертої черги, а тому від цього залежить виникнення майнових прав заявника щодо спадкування за законом майна спадкодавця і законом не визначено іншого порядку його встановлення. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати слід залишити за заявником.

Outcome: approved