Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що, будучи учнем Іркліївської школи, разом з іншими вона працювала в колгоспі ім. Петровського Полтавської області у період війни в 1941 - 1945 роках та виконувала сільськогосподарські роботи. Заявник просить встановити даний факт з метою отримання статусу учасника війни. Заявник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити заяву з викладених у ній підстав. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні висловила думку про відсутність підстав для задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено такі обставини. Заявник народилась [INFO] року (а.с. 5, 6). Положення пункту 2 частини першої статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачають, що учасниками війни вважаються особи, які в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років та війни 1945 року з імперіалістичною Японією працювали в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах, індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів, заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період у ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об'єктів господарського і культурного призначення. При цьому, особам, які народилися після 31 грудня 1932 року, статус учасника війни може бути встановлено лише за наявності документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни. Так, заявником, як особою, яка народилася після 31 грудня 1932 року, до заяви не додано та під час розгляду справи в судовому засіданні не надано суду жодних документів та/або інших прямих, фактичних і належних доказів, що незаперечно підтверджують факт її роботи в період війни. Зокрема, письмові докази, що містяться на аркушах 7, 8, 9, 17 - 18, 19, 20, 21, 22, 31, 32, 33, 34 і 35 матеріалів справи не містять будь-якої інформації про факт роботи заявника в період війни. Надані заявником довідки із свідченнями осіб про її роботу у період війни у тилу в колгоспі ім. Петровського в 1941-1945 роках, на підставі вимог статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги та вважає їх недопустими, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 36). З'ясувати інформацію про склад колишнього колгоспу ім.. Петровського в селі Іркліїв Іркліївського району Полтавської області та належність заявника до учнів Іркліївської неповної середньої школи - неможливо у зв'язку з тим, що підтверджуючі документи не збереглися (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оскільки немає доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи заявника в період війни, суд приходить до висновку, що підстави для встановлення даного факту відсутні. Крім того, суд враховує, що у період 1941-1945 років, коли як зазначає заявник вона працювала на сільськогосподарських роботах, їй було 6 - 9 років. Таким чином, в задовольнянні заяви слід відмовити як необґрунтованої. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed