Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу. В мотивування заяви зазначила, що 14 березня 2018 року між нею та [PERSON] . Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий № 323. Від спільного подружнього життя дітей у подружжя немає. Її чоловік [PERSON] 05.04.2018 року був засуджений Корольовським районним судом м. Житомира на 4 роки 9 місяців позбавлення волі, початок строку з 16.03.2017 року. З 22.09.2018 р. покарання відбуває в Житомирський виправній колонії (№4). З часу останнього побачення в жовтні 2019 р. відносини між подружжям погіршилися, почалися сварки, психологічний тиск. Вважає, що подальше спільне проживання й збереження шлюбу неможливе через різний спосіб життя, різні погляди на моральні цінності та життя. За вищенаведених обставин просить шлюб розірвати, спора про майно немає. Заявник в судове засідання не з`явилася, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, 51, ч. 1 ст. 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення о суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 березня 2018 р.між [PERSON] та [PERSON] . Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий № 323. Як вбачається з довідки Житомирської виправної колонії № 4 від 09.01.2020 р. № 5/4/8-74 [PERSON] , [INFO] , засуджений 05.04.2018 р. Корольовським райсудом м. Житомира на 4 роки 9 місяців позбавлення волі. Відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4) з 22.09.2018 р. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки суперечитиме інтересам заявника. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому судові витрати слід залишити за заявником. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 21, 24, 56, 104, 109,112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,10, 12, 13, 76, 81,247, 259, 263-265,268, 293, 294, 315, 316 Цивільного процесуального кодексу України , суд

Outcome: approved