Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Заявник звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт того, що заповіт від 23 липня 2012 року було складено [PERSON] на земельні ділянки, які належали заповідачеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 042245 від 10 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545 та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 013496, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 411 від 25 червня 2002 року. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив викладені в заяві обставини, підтримав заявлені вимоги, пояснив, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилися земельні ділянки площами 6,06 гектарів кожна. Земельні ділянки розташовані на території Рівненської сільської ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що зазначено у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПІ-ХС № 042245 від 10 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545. Та у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 013496 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 411 від 25 червня 2002 року. Звернувшись у Генічеську нотаріальну контору щодо оформлення спадщини на своє ім'я після смерті [PERSON] йому було відмовлено, тому що у заповіті від 23 липня 2012 року, залишеному [PERSON] вказано, що « На випадок смерті роблю таке розпорядження: належне мені майно, виражене в земельних частках(пай), яке підтверджено Державними Актами на право приватної власності на земельну ділянку, серії Ш-ХС № 013469, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 411 від 25 червня 2002 року та серії Ш-ХС № 042245, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545 від 10 вересня 2002 року, що він заповідає [PERSON] [INFO], котрий мешкає в селі Рівне Генічеського району Херсонської області, по [ADDRESS] » [PERSON] заповів йому земельні частки (пай) замість земельних ділянок, оскільки необхідно було вказати, що « Заповідаю земельні ділянки, які йому належали на праві власності на підставі Державних актів». Тому, йому рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою щодо встановлення факту передачі за заповітом земельних ділянок площею 6,06 гектара кожна,яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,що розташована на території Рівненської сільської ради, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 042245 від 10 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545, та у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 013496 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 411 від 25 червня 2002 року. На підтвердження того, що вказаний заповіт від 23 липня 2012 року було складено [PERSON] на земельні ділянки, які належали заповідачеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 042245 від 10 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545. Та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 013496 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 411 від 25 червня 2002 року., заявником надані такі докази: копія паспорту (а.с. 3), державний акт (а.с.6,7), копія заповіту (в.с. 8), свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO] року. Заінтересована особа представник територіальна громади в особі виконавчого комітету Рівненької сільської ради до судового засідання не з'явився, причини суду не відомі. Вислухавши заявника, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник надав суду достатньо доказів того, що заповіт від 23 липня 2012 року було складено [PERSON] на земельні ділянки, які належали заповідачеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 042245 від 10 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545. Та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ХС № 013496 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 411 від 25 червня 2002 року, а встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі має для нього юридичне значення.

Outcome: approved