Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що 12 жовтня 2016 року її донька, [PERSON] народила сина - [PERSON] в м.Сімферополі АР Крим. Вона є бабусею хлопчика. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на дитину [PERSON] неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження дитини у відповідності з чинним законодавством України. Просить суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] уточнила заяву просить встановити факт народження дитини чоловічої статі 12 жовтня 2016 року, матір'ю дитини записати [PERSON], відомості про батька дитини в рішенні не зазначати. Представник Іванівського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Херсонській області в судове засідання не з'явився, від відділу надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заперечень для розгляду справи по суті не мають. Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження серії 35 №004984 від 13.10.2016 року, форми № 103/у, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації від 27 грудня 2011 року № 1687н, [PERSON], [INFO], народила 12 жовтня 2016 року о 16 год. 10 хв. в Державній бюджетній установі охорони здоровя Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №1» в м.Сімферополі АР Крим першу дитину, хлопчика вагою 3600 г, зріст 52 см. (а.с.15). Мати дитини є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України виданого на її ім'я (а.с.8-9). Заявниця [PERSON] є бабусею народженого хлопчика (а.с.5-6,18). Свідок [PERSON] в суді показав, що він є чоловіком заявниці, мають двох повнолітніх доньок. Старша донька [PERSON], 12.10.2016 року народила сина в пологовому будинку в м.Сімферополі АР Крим. Його дружина після пологів доньки, їздила в м.Сімферополь до останньої, де допомога у догляді за онуком. 25 жовтня 2016 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено [PERSON] у державній реєстрації народження дитини, так як на підтвердження факту народження дитини надано документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.3). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 1, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За правилами п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно зі ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-УІІ від 15 квітня 2014 року, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя визначається тимчасово окупованою територію. Датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 року. Частиною 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Обов'язок батьків невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану встановлений ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з підпунктом «а» пункту 2 глави 1 «Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження» розділу III «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (зі змінами), підставами для проведення державної реєстрації народження дитини, яка народжена в закладі охорони здоров'я, є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Відповідно до вимог частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, медичне свідоцтво серії 35 № 004984 від 13.10.2016 року про народження дитини хлопчика, який народився 12 жовтня 2016 року в м.Сімферополі АР Крим і матір'ю якого є [PERSON], що видане органами окупаційної влади, є недійсне та не створює правових наслідків. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для реєстрації народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження дитини з метою забезпечення прав та інтересів дитини, яка є громадянином України, але народилася на території, яка є тимчасово окупованою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявниця, як бабуся дитини, має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт народження [PERSON] 12 жовтня 2016 року дитини чоловічої статі. Для проведення державної реєстрації народження дитини дійсно є об'єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявниці зареєструвати в державному органі України народження дитини та отримати свідоцтво про її народження. Іншого порядку встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території законом не передбачено. За правилами частини другої ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved