Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, з якої вбачається, що він є дідом хлопчика [PERSON], який народився 06 липня 2014 року в м. Севастополь АРК у пологовому будинку № 2 у громадянки України [PERSON] - 05. 05. [INFO], яка є дочкою заявника. На підтвердження факту народження дитини є медична довідка про народження Серія 67 № 161117, яка видана 09. 03. 2016 року міністерством охорони здоровя та соціального розвитку РФ «Центр охорони матері та дитини» пологовим будинком № 2 м. Севастополя. Батьком дитини є громадянин України [PERSON] 05. 11. [INFO]. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі який був зареєстрований відділом ДРАЦС Ленінського РУЮ у м. Севастопіль 23. 11. 2012 року, актовий запис № 900. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не можливо, оскільки факт народження відбувався на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник звернувся до [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, для проведення реєстрації народження дитини на території України, однак отримав відмову, оскільки ним були надані документи на підтвердження народження дитини, які не відповідають законодавству України, та запропоновано звернутись до суду для встановлення факту народження дитини У зв'язку із чим заявник просить суд, встановити факт народження його дочкою громадянкою України [PERSON] - 05. 05. [INFO] дитини чоловічої статті [PERSON], який народився 06 липня 2014 року в м. Севастополь АРК у пологовому будинку № 2, та записати в актовому записі про народження дитини батьком дитини - громадянина України [PERSON] 05. 11. [INFO] Заявник у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, заявник є батьком громадянки України [PERSON] - 05. 05. [INFO] яка перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] 05. 11. [INFO]. Шлюб був зареєстрований відділом ДРАЦС Ленінського РУЮ у м. Севастополь 23. 11. 2012 року, актовий запис № 900. (свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про шлюб [PERSON] копія паспорта заявника [PERSON], копія паспорту [PERSON], копія паспорту [PERSON] - а.с. 6, 8, 10, 11, 12). 06 липня 2014 року в м. Севастополь АРК у пологовому будинку № 2 у громадянки України [PERSON] - 05. 05. [INFO] народився хлопчик [PERSON], на підтвердження факту народження дитини є медична довідка про народження Серія 67 № 161117, яка видана 09. 03. 2016 року міністерством охорони здоровя та соціального розвитку РФ «Центр охорони матері та дитини» пологовим будинком № 2 м. Севастополя (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області № 889/18-23 від 22.03.2016 року, заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитини на території України та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини (а.с. 5) Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини: хлопчика [PERSON], який народився 06 липня 2014 року в м. Севастополь АРК у пологовому будинку № 2, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. Так п.1 п.п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На даний час заявник бажає отримати свідоцтво про народження свого онука, встановленого Українським законодавством зразка, але не має змоги, оскільки в нього відсутнє медичне свідоцтво про народження дитини яке відповідає формі, визначеної наказом Міністерства охорони здоровя від 08. 08. 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25. 10. 2006 року за № 1150/13024. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження дитини належної форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду. На підставі викладеного, та,

Outcome: approved