Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона в період з 1954 року по 1956 рік та з 1958 року по 1964 рік працювала у колгоспі Леніна, с. Черче. На даний час вона оформлює документи на перерахування пенсії, в ході чого 13 серпня 2018 року Трудовим архівом Камінь-Каширського району їй було видано архівну довідку № 16/01-17 про підтвердження її трудового стажу за час роботи у колгоспі Леніна, с. Черче, де її по батькові вказано невірно, а саме «Савчук Парасковія Несторівна», в звязку з чим Лозівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області позбавлено можливості провести перерахування пенсії. А тому заявник по справі просить встановити факт належності їй вищевказаної архівної довідки, виданої Трудовим архівом Камінь-Каширського району Волинської області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лозівського обєднаного УПФУ Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала суду пояснення в яких просила розглянути справу за відсутності представника та надіслати рішення суду по справі на адресу управління. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Як вбачається з матеріалів справи, заявник в період з 1954 року по 1956 рік та з 1958 року по 1964 рік працювала в колгоспі ім. Леніна, с. Черче. На даний час заявник звернулася до Лозівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про проведення перерахунку пенсії, але при цьому їй було необхідно підтвердити стаж роботи та нарахування заробітної плати за вищевказаний період, в звязку з чим їй було запропоновано надати довідки з архіву для підтвердження трудового стажу та отримання заробітної плати. Заявник отримала та надала довідку № 16/01-17 від 13 серпня 2018 року про наявність трудового стажу за час роботи у колгоспі ім. Леніна, с. Черче з 1953 року по 1956 рік та з 1958 року по 1964 року включно, видану Трудовим архівом Камінь-Каширського району Камінь-Каширської районної ради. Але в вищевказаній довідці її прізвище значиться [PERSON], замість правильного прізвища, імя та по-батькові [PERSON]. Вказана помилка не дає можливості робітникам Пенсійного фонду України провести нарахування пенсії. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 110045, виданого с. Черче, Ратновського району, Волинської області заявник [PERSON] народилася 16 грудня 1944 року. 17 листопада 1963 року заявник вступила до шлюбу з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Згідно паспорта серії МН 050986, виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 12 вересня 2001 року, прізвище, імя та по-батькові заявника по справі значиться на українській мові, як [PERSON], а на російській мові [PERSON]. Крім цього факт належності заявнику вищевказаних архівних довідок підтверджується трудовою книжкою, виписаною 16.10.1973 року на імя [PERSON]. В інших документах заявника, а саме у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, її прізвище, імя та по-батькові також значиться, як [PERSON]. З заяви вбачається, що заявнику не буде враховуватися у повному обсязі її стаж роботи та нарахована заробітна плата при призначенні пенсії у звязку з тим, що в архівній довідці зазначено її дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту тягне для заявника юридичні наслідки, а саме проведення перерахунку пенсії. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved