Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою, у якій посилається на те, що 01.10.2015 року у м. Алчевськ, вона народила дитину доньку [PERSON], від [PERSON], з яким вона знаходиться у цивільному шлюбі. З медичним свідоцтвом про народження доньки вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського МУЮ, для реєстрації та отримання свідоцтва про народження доньки, але їй було відмовлено у зв»язку з тим, що медичне свідоцтво видане Міністерством охорони здоров»я Луганської Народної Республіки м. Алчевськ «Алчевський центр матері та дитини», є недійсним на території України. Посилаючись на неможливість реєстрації народження доньки, заявник просить встановити факт народження у неї доньки [PERSON], вказавши її матір»ю дитини а [PERSON] батьком. Заявник в судове засідання не зявився, та надав заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивачки позов підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві не заперечував проти задоволення заявлених вимог, просив справу слухати за його відсутності. Зацікавлена особа [PERSON] позов визнав та просив суд у свідоцтві про народження доньки [PERSON] вказати його батьком. Суд, вислухавши представника позивачки та дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому засіданні встановлено, що 01.10.2015р., позивачка у м. Алчевськ народила дитину - доньку [PERSON], про що було видане медичне свідоцтво Міністерством охорони здоров»я Луганської Народної Республіки м. Алчевськ «Алчевський центр матері та дитини» ( л.с.4). Як вбачається з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського МУЮ ( л.с.6), заявниці було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв»язку з тим що медичне свідоцтво про народження є недійсним на території України. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так згідно принципу 3 Декларації прав людини від 20.11.1959р., дитині має належати з його народження право на ім`я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971р. « Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але « у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Враховуючи вище зазначені обставини та надані докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved