Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися 22.01.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просять суд розірвати шлюб між ними - [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 22 серпня 2009 року серії [NUMBER], актовий запис № 473. Залишити на вихованні батька - [PERSON] дитину - [PERSON], [INFO], та визначити місцем проживання дитини - [PERSON] фактичне місце проживання батька - [PERSON] згідно нотаріально посвідченого договору від 3 грудня 2014 року. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] та [PERSON] зазначають, що від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], уклали 03.12.2014 р. нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у їх вихованні. Наполягають на розірванні шлюбу, оскільки нормальні шлюбні відносини між ними припинені, просили визначити місце проживання дитини відповідно до договору, укладеного між ними. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримав, зазначив, що спільне життя між ними не склалося, понад рік вони не мешкають разом, наполягав на задоволенні заяви в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні. Вона пояснила, що в кожного з них фактично склалася інша родина, вона має намір виїхати до Китаю на роботу, тому необхідно залишити їхню спільну доньку проживати з батьком. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22.08.2009 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.08.2009 р. зроблено відповідний актовий запис за № 473. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.08.2009 р. серія [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO]. в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 01.03.2011 р. зроблено відповідний актовий запис за № 89. Її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.03.2011 р. серія [NUMBER]. 03.12.2014 р. між [PERSON] і [PERSON] укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського місткого нотаріального округу Маліковою Оленою Костянтинівною, зареєстрований в реєстрі за № 2669. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. За змістом ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2009 р., мають малолітню доньку. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Стаття 234 ЦПК України містить вичерпний перелік справ, які можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження. За ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Вимоги заявників про визначення місця проживання неповнолітньої дитини не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження, оскільки це суперечить вимогам ст. 234 ЦПК України, тому суд залишає ці вимоги без розгляду. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 109 СК України,

Outcome: partial