Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження м. Шепетівка Хмельницької області, яка настала 20 листопада 2016 року. Заявник посилається на те, що 20 листопада 2016 року у м. Горлівка Микитівського району Донецької області померла її мати, [PERSON], про що «Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР» було видане лікарське свідоцтво про смерть № 2303. За життя [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у звязку з чим [PERSON] звернулась до Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, але їй в цьому було відмовлено, оскільки у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків. В судове засідання заявник не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно\~\~із ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 06.12.2016 року № 2271/15.13-04-05 (а.с. 3) Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] тому, що предявлений заявником документ не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № [NUMBER]. Згідно до лікарняного свідоцтва про смерть № 2303, виданого «Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки» (а.с. 4) [PERSON] померла 20.11.2016 року в м. Горлівка Микитівського району Донецької області. Відповідно до\~\~п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється\~\~від\~\~встановлення\~\~факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved