Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просить суд визнати факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0320 гектарів в межах згідно з планом, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 706 від 17.08.1998 року, на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради народних депутатів від 14.10.1997 року № 951, [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилась. Заінтересована особа у судове засідання також не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 1998 року на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 072615, а саме на земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS] Ізмаїл, садового товариства № [ADDRESS] , площею 0,0320 гектарів в межах згідно з планом. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить відповідно свідоцтво про смерть. У державному акті на право приватної власності на землю, вказано прізвище померлої з помилкою, [PERSON] , а відповідно до паспортних даних, мало писатися [PERSON] . Через помилку у прізвищі та по батькові померлої, заявник не може вступити у спадщину. Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1\~\~ст. 256 ЦПК України\~( в редакції 2004 року)\~\~у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved