Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Заявниці звернулися до суду із заявою про оголошення свого батька [PERSON] померлим, свої вимоги мотивували тим, що вони є його доньками. Їх мати [PERSON] та батько перебували в зареєстрованому шлюбі до [INFO], тобто до дня смерті матері. На той час їх сім'я постійно проживала в м. Ноябирськ, Тюменської області. В 1996 році вони з батьком переїхали проживати до м. Первомайськ Миколаївської області. В 2010 році їх батько, [PERSON], пішов з дому та до теперішнього часу ніяких відомостей від нього не надходило. Той факт, що він відсутній за зареєстрованим місцем проживання можуть підтвердити свідки. За заявою [PERSON] про факт зникнення батька безвісти, що була подана 17.03.2015 року до Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області, було розпочате досудове слідство за ч. 1 ст. 115 КК України. Проте, досі місце його проживання (перебування) не виявлене. Згідно з ч. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Виходячи з вище викладеного, [PERSON], можна оголосити померлим, оскільки він відсутній за місцем свого постійного проживання вже близько 6-ти років. Необхідність оголосити [PERSON] померлим викликана через необхідність оформлення спадщини на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] Інших спадкоємців першої черги за законом у [PERSON] немає. В судове засідання заявниці надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, свої вимоги, викладені в заяві підтримали в повному обсязі та просила про їх задоволення. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, у вирішенні питання поклались на розсуд суду. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як вона відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями паспортів заявниць, копією повідомлення Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області від 18.03.2015 року про прийняття заяви про факт зникнення безвісти, копією договору купівлі-продажу житлового будинку, листом Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 21.10.2016 року № 17737/70/16, в якому вказується про проведення оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення місцезнаходження безвісти зниклого [PERSON], який 25.05.2013 року пішов з дому в невідомому напрямку та з того часу місцезнаходження його не відомо та про себе нічого не повідомляє. Таким чином, відповідно до вказаного вище листа з Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, дають заявницям підстави припустити, що їх батько помер, оскільки з моменту зникнення 25.05.2013 року місцезнаходження його не відомо та про себе нічого не повідомляє. Оскільки заявниці не можуть вирішити питання прийняття спадщини, вони змушені звернутися до суду із вищевказаною заявою. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, не заважаючи на вжиті заходи . Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення «звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріальнно-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку . Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі викладеного та

Outcome: approved