Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Заявник у справі в березні 2018 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження, що має юридичне значення посилаючись не те, що [PERSON], громадянка України, [INFO], є матір'ю сина [PERSON], громадянина України, який народився [INFO] року в м. Євпаторія Автономної республіки Крим. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 35 №003204 від 17.08.2015 року та свідоцтвом про народження [PERSON]. Заявник зазначила, що для реєстрації в законному порядку факту народження дитини [INFO] року заявник звернулася до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де їй повідомили, що провести державну реєстрацію народження дитини являється не можливим у зв'язку з тим, що представником не наданий документ, що є підставою для державної реєстрації народження дитини, а надані документи видано на тимчасово окупованій території України, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Ухвалою суду від 28.03.2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з'явилася. Зацікавлена особа у судове засідання не з»явилась. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], громадянка України, [INFO], є матір'ю сина [PERSON], громадянина України, який народився [INFO] року в м. Євпаторія Автономної республіки Крим.. Судом встановлено, що факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 35 №003204 від 17.08.2015 року та довідкою про народження [PERSON] № 1037 від 19.09.2015 року. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами їх представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі наведеного, ст. ст. 4-13, 77-84, 259, 260, 264-266, 269, 317 ЦПК , суд,

Outcome: approved