Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт, що [PERSON], який помер 21.01.2003 року, є батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВН № 027301, належить [PERSON], який помер 21.01.2003 року. [PERSON], що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок № 483 від 25.01.1993 року належить [PERSON], який помер 21.01.2003 року. Заява мотивована тим, що 21.03.2003 року помер батько заявниці - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в м. Кірово Немирівського р-н, Вінницької обл., та земельної ділянки площею 0,56 га розташованої на території Ковалівської сільської ради призначеної для обслуговування житлового будинку. Спадкоємцями за законом та за заповітом є заявник та син померлого [PERSON] На даний час у [PERSON] виникла необхідність оформити спадщину. Однак, у зв'язку з розбіжностями у написанні прізвища та по батькові спадкодавця у документах, заявник позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину. Вищевикладене й стало підставою звернення заявника до суду. Заявник в судовому засіданні підтримала свою заяву з підстав викладених у ній та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа до судового засідання не з'явився, однак до суду подав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, також вказав, що не заперечує проти вимог викладених у заяві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що з трьох років живе в с. Ковалівка. Раніше товаришувала з заявницею знає, що її батько [PERSON] був вчителем у старших класах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він народився в м. Ковалівка та там і живе. Знає [PERSON] як дочку [PERSON] Вирішуючи заяву, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.01.2003 року помер [PERSON] (на 15 а.с.). Згідно з заповіту від 28.05.2001 року [PERSON], що мешкає в с. Ковалівка, Немирівського р-н, Вінницької обл. заповідає все своє майно [PERSON] та [PERSON] (на 16 а.с.). Спадкоємцями за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 28.05.2001 року за № 72 являється дочка померлого [PERSON] та син [PERSON] (на 12 а.с.). Також встановлено, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,56 га на території с. Ковалівка Ковалівської сільської ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (на 50 а.с.). Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 483 від 25.01.1993 року [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку по вул. Перемоги, 82 в с. Кірово. Показами свідків та наявними в матеріалах справи доказами в їх достатності підтверджуються ті обставини, що [PERSON] являється батьком [PERSON] На час оформлення правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку померлий не звертав уваги на правильність написання свого прізвища та по батькові. Лише після того, як заявник звернулась до нотаріуса про оформлення спадщини, було виявлено наявність помилки у державному акті на право власності на земельну ділянку та свідоцтві про право особистої власності на будинок, яка перешкоджає їй використовувати власність на свій розсуд, так як вона не може вчиняти жодних правочинів з належною власністю. На підставі наведеного, різниця у написані прізвища та по батькові заявника, є наслідком довільного перекладу прізвища та по батькові з російської мови, на українську мову в правовстановлюючих документах, з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Спору про право не має, встановлення даних фактів не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved