Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він народився [INFO] у м. Свердловськ. Його батьками є [PERSON], який був за національністю німець, та [PERSON], яка за національністю була росіянка, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.2004 року. Батьки заявника перебували в зареєстрованому шлюбі, дошлюбне прізвище матері «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 5.05.1945 року. Дід та баба по батькові лінії споріднення були [PERSON], який за національністю німець, та [PERSON], яка за національністю також була німкою, що підтверджується повторним відновленим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.1955 року. Також національність батька заявника - [PERSON] підтверджується тимчасовим посвідченням [NUMBER] від 28.04.1945 року, в якому заявника зазначено сином. [PERSON] завжди вважав себе німцем, виховувався батьком в німецьких традиціях, родина святкувала німецькі свята. За радянських часів його мати, побоюючись переслідувань з боку представників влади, змінила своє та прізвище заявника «[PERSON]» на своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», проте підтверджуючі документи про зміну прізвищ були втрачені. Вказані обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №265/6440/15-ц від 21.10.2015 року, згідно з яким встановлено юридичний факт належності заявнику родового прізвища «[PERSON]». Однак, в актовому записі про шлюб № 4713 від 19.11.1969 року, складеному Будинком одруження міста Жданова Донецької області, у графі «відомості про нареченого» зазначено приналежність заявника до російської національності, що є порушенням його особистих прав. З метою відновлення своїх прав, а саме відновлення та збереження етнічного походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини» заявник звернувся до Орджонікідзевського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про внесення відповідних змін до актового запису про шлюб. Однак його заява протиправно не була розглянута в установленому законом порядку, у відповідь було надано формальну відписку, лист від 12.04.2016 року №107/4.4-03-24. У травні 2016 року заявником повторно було подано заяву про внесення відповідних змін до актового запису про шлюб, проте начальником Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кареліною O.A. лише 13.09.2016 року було видано висновок про відмову у внесені змін до актового запису цивільного стану. Встановлення юридичного факту приналежності заявника до німецької національності має для нього велике значення, проте зазначені обставини свідчать про відсутність визначеного законом порядку документального підтвердити даний юридичний факт, окрім судового. На підставі переліченого просив суд встановити факт належності [PERSON] до німецької національності по лінії батька та внести зміни до актового запису про одруження [PERSON] з [PERSON], вказавши національність чоловіка - німець. У судовому засіданні заявник повністю підтримав вимоги, які просив суд задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданій заяві. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності на розсуд суду на підставі закону. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 08.01.2004 року відділом ЗАГС адміністрації Ленінського району м.Єкатеринбургу, [PERSON] народився [INFO]., його батьками є [PERSON], який був за національністю німець, та [PERSON], яка за національністю була росіянка. Відповідно до відновленого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.1955 року, виданого міським ЗАГС Свердловської області, [PERSON] народився [INFO], його батьками зазначені - [PERSON], який за національністю німець, та [PERSON], яка за національністю німка. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 05.05.1945 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.05.1945р. З тимчасового посвідчення [NUMBER] від 28.04.1945 року вбачається, що національність [PERSON] зазначена - німець, в якому заявник записаний його сином. Вказані обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №265/6440/15-ц від 21.10.2015 року, згідно з яким встановлено юридичний факт належності заявнику родового прізвища «[PERSON]». Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Відповідно до ч.І ст.300 Цивільного Кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність, а згідно з ч.2 цієї статті, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» (далі за текстом - Закон) до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 4 Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. На підставі ст. 6 Закону держава гарантує всім національним меншинам права на національно-культурну автономію. Відповідно до ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. На підставі ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, шо в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Таким чином під час розгляду справи у суді факт належності заявника, [PERSON], до національної меншини німців був доведений, оскільки це було підтверджено відомостями про народження батька заявника, де національність батька, діда та бабусі [PERSON] була вказана «німець» та «німка» відповідно. Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був батьком заявника та був також за національністю німцем, який виявляв за час свого життя почуття національного самоусвідомлення та спільності з німцями. Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] зростав в родині німців, усвідомлює себе німцев, тому за національністю також є німцем за батьківською лінією. Згідно п. 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі за текстом - Правила) зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. За п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, крім іншого, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі переліченого суд, вважаючи встановленим факт того, що заявник та його батько є за національністю німцями, вважає можливим внесення відповідних змін до актового запису про одруження [PERSON], змінивши національність з «росіянин» на «німець», з метою підтвердження факту, що [PERSON] за національністю є німцем.

Outcome: approved