Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, зокрема, прохає суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що реєстраційне посвідчення від 05.01.1990 року на гараж [ADDRESS] належить - [PERSON] . Вимоги заявника обгрунтовуються обставинами, що прізвище зазначене в реєстраційному посвідченні не збігається з її прізвищем зазначених у свідоцтві про народженні та паспорті. Зазначає, що в період часу 1980-1984 років за власні заощадження було здійснено будівництво гаража за номером [ADDRESS] . У довідці Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 23.11.1989 року про вартість гаража прізвище заявниці на російській мові зазначено « [PERSON] ». У реєстраційному посвідченні щодо гаражу № [ADDRESS] прізвище заявниці зазначено « [PERSON] ». Оскільки у позасудовому порядку усунути обставини, які вадять реалізації її прав немає можливості, вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підставна і підлягає задоволенню. Згідно ст. 293, ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Підставність заяви доводиться наступними обставинами, які знайшли своє ствердження у ході судового розгляду справи. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.1985 року прізвище заявниці зазначено « [PERSON] », так само зазначено і в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ковельським МВ УМВС України у Волинській області 17.09.2009 року, місце реєстрації зазначено [ADDRESS] . Копією архівного витягу № 1457/01.20 від 27.09.2013 року підтверджується, що 26.10.1978 року Ковельська міська рада народних депутатів прийняла рішення № 276 «Про відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва і внесення змін у рішення, прийняті по даному питанню раніше та дозвіл на будівництво індивідуальних гаражів», яким виділено земельні ділянки під будівництво гаражів добровільному товариству автолюбителів на [ADDRESS] для слідуючих його членів: [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Згідно копії довідки № 22.27/М-561 від 15.08.2018 року відділу містобудування та архітектури видану [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , вбачається, що гараж побудований відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки замовлення № 554 від 23.11.1978 року, має [ADDRESS]. У копії довідці ВОБТІ від 23.11.1989 року про вартість гаража прізвище заявниці російською мовою зазначене « [PERSON] ». Прізвище заявниці на російській мові - « [PERSON] », на українській в документах щодо гаражу зазначено « [PERSON] », адреса проживання, ім`я та по батькові заявниці в документах зберігається. Згідно копії реєстраційного посвідчення від 05.01.1990 року ВОБТІ вбачається, що гараж [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення Ковельської міської ради від 26.11.1978 року № 276, такі ж дані зазначені у виписці з інвентаризаційних матеріалів від 17.08.2018 року. Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які свідчать про підставність вимог заявника і можливість їх задоволення. Заявник не має іншої можливості ніж в судовому порядку встановити факт приналежності йому правовстановлюючого документу. За викладених обставин заява про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України,-

Outcome: approved