Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про усиновлення, обґрунтовуючи тим, що 07 вересня 2013 року між ним та [PERSON] Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 656 від 07.09.2013 року. Від попереднього шлюбу [PERSON] має неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, записаний [PERSON]. Однак, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2018 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] [PERSON] вважає заявника своїм батьком, оскільки він виховує та утримує її, як свою рідну. Між членами сім'ї склалися доброзичливі стосунки. У зв'язку із викладеним, заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити повністю. Заінтересована особа, [PERSON], в судовому засіданні підтримала вимоги про усиновлення у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що з заявником вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилася спільна дитина. Від попереднього шлюбу вона має дитину [PERSON] Батько [PERSON] - [PERSON] рішенням суду позбавлений батьківських прав. Заявник [PERSON] повністю займається вихованням та утриманням [PERSON], в них склалися дружні відносини, [PERSON] заявника називає своїм батьком. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] повністю замінив їй батька, він займається її вихованням, навчанням та розвитком. Вона бажає, щоб [PERSON] став її батьком, розуміє, що таке усиновлення та не заперечує, щоб воно відбулося. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність усиновлення [PERSON], та зауважила на відповідності даного усиновлення інтересам дитини. Проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності вказаного представника заінтересованої особи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи - Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п'ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п'ять років. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв'язку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Згідно із ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов'язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухвалюючи рішення згідно зі ст. 255 ЦПК та ст. 224 СК, суд повинен обґрунтувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення. У разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім'я, по батькові, день, місяць і рік народження, а також про його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Після набрання рішенням законної сили його копія в порядку ч. 7 ст. 255 ЦПК направляється органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення необхідних змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи, а якщо дитина усиновлена іноземним громадянином, - також уповноваженому органу виконавчої влади. У разі якщо фактичне місце проживання особи, щодо якої подано заяву про усиновлення, не збігається з місцем її народження, копія рішення суду надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження такої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 225 СК, ч. 7 ст. 255 ЦПК усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили. Судом встановлено, що [PERSON], починаючи з 07 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.09.2013 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. У [PERSON] є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим 14.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу. Батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] записаний [PERSON]. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року [PERSON], [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Заявник замінює дитині батька, утримує її, виховує та доглядає за нею. Зараз він бажає її усиновити, у зв'язку з чим, звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально - Міської районної в місті Кривому Розі ради із відповідною заявою та надав для позитивного висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини документи про належні житлово-побутові умови, стан здоров'я, доходи, відсутність судимості, нотаріальну згоду дружини та інші документи. 12 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради наданий висновок за № 8/33-3559 про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей. Заявник матеріально забезпечений, має житло зі всіма зручностями та необхідними умовами для утримання і виховання дітей. Також він не має жодних фізичних або психічних порушень, які б заважали усиновленню, на обліку в психоневрологічних та наркологічних диспансерах та лікуванні в цих закладах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. Таким чином, заявник може бути усиновителем позитивно характеризуються, відповідає всім вимогам діючого законодавства України щодо усиновлення. [PERSON], матір'ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], надано нотаріально посвідчену заяву про згоду на усиновлення заявником дитини. Суд приходить до висновку, що будь - якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У відповідністю з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідністю зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 231 СК України, за заявою усиновлювачів може бути змінено ім'я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім'ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно із ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Заявником надано докази, якими підтверджується, що дотримані всі умови, передбачені Сімейним кодексом України, усиновлення неповнолітньої дитини; [PERSON] здатен забезпечити стабільність та гармонійні умови для життя дітей, тому його заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved