Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Заявниця 07.02.2014 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ( а. с. 2 - 3 ), посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарською виробництва, площею 3,78 га. Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ПЛ №221629 виданим 13.06.2005 року. В процесі укладення договору оренди належної їй земельної ділянки представник орендаря звернула увагу на той факт, що в кадастровому номері земельної ділянки, вказаному на плані меж земельної ділянки в Державному акті маються підчищення в цифрах « 5» і « 2». Запис вказаних цифр, на відміну від інших, виконаних машинописом, виконаний ручкою. Необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючих документів виникає внаслідок помилок у документах. Помилку може виправити організація, яка видала цей документ. Державний акт був отриманий в Полтавському районному відділі земельних ресурсів, який з 01.01.2013 року припинив своє існування. Вона звернулась до Відділу Держземагенства в Полтавському районі ( створений на виконання Постанови КМУ від 10.04.2013 р. № 251 ) для вирішення ситуації по суті. Фахівці відділу повідомили про неможливість видачі Державного акту з урахуванням змінених цифр через те, що чинним законодавством України не передбачений порядок підтвердження відділом Держземагенства виправлень у Державному акті, як і видача нових Державних актів. Тому, вона не має іншої можливості одержати чи поновити документ, який посвідчує факт, що має юридичні наслідки. З 01.01.2013 року реєстрація права власності на земельну ділянку здійснюється Реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції. Під час звернення до Реєстраційної служби Полтавського РУЮ, куди вона звернулася за проведенням державної реєстрації права власності на належну їй земельну ділянку, державний реєстратор, пославшись на ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмовила їй в прийнятті документів на реєстрацію. Оскільки, наявність виправлень у кадастровому номері земельної ділянки, вказаному на плані меж земельної ділянки Державного акта у цифрах « 5» і « 2» унеможливлює проведення державної реєстрації. Одночасно, державний реєстратор рекомендувала їй звернутися до суду з приводу вирішення вищевказаного питання. Документом, що підтверджує правильність внесених виправлень до кадастрового номеру є Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.01.2014 р., виданий Головним управлінням Держземагенства в Полтавській області. Проте, вказаний документ не відноситься до правовстановлюючих. В позасудовому порядку визнати правильність виправлених цифр у кадастровому номері земельної ділянки, вказаному на плані меж земельної ділянки в Державному акті неможливо. Наявність в Державному акті виправлень створює для неї додаткові незручності, оскільки фактично позбавляє можливості вільно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Прохала встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що земельна ділянка, розміром 3,78 га. розташована на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить їй - [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №221629, виданого 13.06.2005 року, має кадастровий номер 5324085200:00:009:0004. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник заявниці - [PERSON] ( а. с. 15 ) заяву підтримав, надавши можливі докази в її підтвердження ( а. с. 18 ). Представник заінтересованої особи - Відділу Держземагенства в Полтавському районі Полтавської області не висловив заперечень щодо заяви ( а. с. 19 - 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлені всі обставини, на які послалася в заяві заявниця і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 - 14. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, так як заявницею доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявниці.

Outcome: approved