Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після померлої 06.07.2003 року [PERSON] . Вказували, що 06.07.2003 року померла їх бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки площею 5,97га, що розташована на території Кобелячківської сільської Ради , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії РЗ №655818, виданого 04.09.2002р ( кадастровий номер : 5322481900:03:000:0023). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв фактично її син, [PERSON] ( батько заявників), який не оформив своїх спадкових прав, та 15 липня 2006 року помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його доньки, [PERSON] та [PERSON], які в установлений законом строк подали заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори від 01.11.2017 року за № 2678/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого 15 липня 2006 року [PERSON] , оскільки не підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON]В після своєї матері, [PERSON], яка померла 06.07.2003 року. Просили встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлим 15.07.2006 року після своєї матері, [PERSON], яка померла 06.07.2003 року. Заявники [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі ( Лист нотаріуса за №2883/01-16 від 22.11.2017р) Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2003 року померла бабуся заявників, [PERSON]. Факт смерті зареєстровано Виконкомом Кобелячківської сільської Ради Кременчуцького району, актовий запис про смерть № 05 ( свідоцтво про смерть серії І-КЕ №243592). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної площею 5,97га, що розташована на території Кобелячківської сільської ради ( ведення сільськогосподарського виробництва), кадастровий номер : 5322481900:03:000:0023, Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №655818. За життя, [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 23.12.1991 року секретарем Кобелячківської сільської Ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі № 76, відповідно до якого, все своє майно, з чого б воно не складалося заповідала [PERSON] ( своєму сину). На день смерті [PERSON] даний заповіт не скасовувався та не відмінявся. Після смерті матері, [PERSON] фактично прийняв спадщину, залишивши на згадку про матір її особисті речі, цінні папери у вигляді оригіналів ощадних книжок на її імя та оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. 15 липня 2006 року [PERSON] помер. Факт смерті зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції , актовий запис за № 1739 від 18.07.2006 року. Після його смерті спадщину прийняли його доньки, [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) . 26.03.2008 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори на імя заявників було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно автомобіль марки М-2140, державний номерний знак Д 1125ПО( реєстровий номер № 4-289, № 4-290). Постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори від 01.11.2017 року за № 2678/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку , яка розташована на території Кобелячківської сільської Ради Кременчуцького району Полтавської області було відмовлено , оскільки не підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 15.07.2006 року, після своєї матері, [PERSON]. Відповідно до ст. 524, 526 ЦК України, ( в ред.1963р)спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно до ст. 549 ЦК України ( в ред..1963р) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 548 ЦК України ( в ред..1963р) прийнята спадщина визнається належному спадкоємцю з моменту її відкриття. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р « Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( далі- ЦК УРСР 1963р), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до Закону України « Про нотаріат» в ред.. 1993р Гл.3 та « Інструкції про вчинення нотаріальних дій», вбачається ,що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути : довідка житлово-експлуатаційної організації, про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним , або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця . Також, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця . Як вбачається з наданих заявниками доказів , [PERSON] залишив собі на згадку особисті речі матері, та мав оригінали ощадних книжок на її імя, а також оригінал Державного акту на земельну ділянку, що успадковується. Тобто, фактично прийняв спадщину після померлої матері, [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом, після померлого 15.07.2006 року [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України. В установлений законом строк вони подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 418/08, заведеної після померлого [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів. Враховуючи вищевикладені обставини, та надані докази суду, які є допустимими та належними у розумінні ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, суд вважає, що заява [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved