overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 19.10.2007 року. Від шлюбу мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося в силу зовсім різних поглядів на життя та побут. Вони вже не один раз намагалися зберегти сім'ю, однак переконалися, що це не можливо, а тому в інтересах їх дитини вони вирішили шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.102.2007 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Між сторонами досягнуто письмової угоди відносно того, що їх дитина буде проживати з матір'ю, а батько дитини буде надавати на утримання матеріальну допомогу та брати участь у його вихованні. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 20.11.2010 року. Мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них (сторін) не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Між ними постійно виникають суперечки. Вони припинили спільне проживання та ведення господарства. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2010 року. Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Між сторонами досягнуто письмової угоди відносно того, що їх дитина буде проживати з матір'ю, а батько дитини буде надавати на утримання матеріальну допомогу та брати участь у її вихованні. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтовування якої посилаються на те, що 17 липня 1999 року зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 2009 року заявники проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Просять шлюб розірвати. Заявники надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як встановлено у судовому засіданні, 17 липня 1999 року між заявниками Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 479 та видане свідоцтво про одруження серія [NUMBER] /а.с.10/. Від шлюбу заявники мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Спільне життя подружжя не склалося з причини різних поглядів на спільне сімейне життя. З кінця 2009 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. При таких обставинах суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали заявників до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтовування якої посилаються на те, що 26 серпня 2005 року зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Починаючи з лютого 2013 року шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Просять шлюб розірвати. Заявники надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, спільну заяву про розірвання шлюбу підтримали в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як встановлено у судовому засіданні, 26 серпня 2005 року між заявниками [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 815 та видане свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 020432 /а.с. 6/. Від шлюбу заявники мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя. З лютого 2013 року між заявниками припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. При таких обставинах суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали заявників до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій вказали, що 17.05.2015р. померла [PERSON], яка яляється [PERSON] матір'ю, [PERSON] дружиною. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що знаходиться на території Просторівської сільської ради. У визначений законом строк вони звернулися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Під час вивчення поданих документів нотаріусом було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки не має змоги підтвердити факт родинних відносин з померлою, так як у свідоцтві про смерть її прізвище вказано «Жупнік», а їхнє «Жупник». У звязку з чим просили суд встановити факт того, що померла 17.05.2015р. [PERSON] доводиться [PERSON] дружиною, а [PERSON] - рідною матір'ю. В судовому засіданні представник заявників, [PERSON] підтримав заяву та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи, Просторівської сільської ради Чернігівського району в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, вважає заяву, [PERSON], [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що 17 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 322887 від 20.05.2015р., виданого виконавчим комітетом Просторівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, яка доводилася заявникам дружиною та матір'ю. Допитані свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожний окремо, показали, що з [PERSON] проживали в одному селі, були сусідами і підтвердили, що вона дійсно є дружиною [PERSON] та рідною матір'ю [PERSON], оскільки були свідками їх родинних відносин. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій просять встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування вимог у заяві зазначили, що після смерті матері відкрилася спадщина, проте внаслідок розбіжностей прізвищ заявників та матері, оскільки остання зареєструвала шлюб з [PERSON], позбавлені можливості нотаріально оформити спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду. 30 березня 2018 року винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. В судовому засіданні заявниця [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та пояснила, що через розбіжності в прізвищах заявників з померлою матір'ю державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з не підтвердженням родинного зв'язку між ними. Заявник [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області С.Б.Кисіль надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з рішенням по справі погодився. Суд, вислухавши заявника, дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції судів, відповідно до ст.315 ЦПК України, зокрема й встановлення факту родинних відносин - ч.1, п. 1 вказаної статті. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] померла [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доводиться свідоцтвом про народження останніх, свідоцтвом про одруження, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26.08.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою і свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками по 1/3 частки однокімнатної квартири № 13 в житловому будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.09.1996 року. В 2016 році вони вирішили розпорядитися належними ним частками квартири, а саме подарувати їх своєму сину [PERSON], для чого звернулись до приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу Сумської області Фесенко А.О. Вивчивши документи, що підтверджують їх родинні відносини з сином, приватний нотаріус виявив розбіжності в написанні прізвищ, а саме прізвище сина згідно паспортних даних - «[PERSON]», а його батьки записані під прізвищем «[PERSON]», тому їх родинні зв'язки не підтверджуються, а укладення договору дарування на загальних підставах тягне за собою оподаткування обдарованого в розмірі 5% від ціни нерухомого майно, що є значною сумою для нього та нас. Замінити паспорта та усунути розбіжності в досудовому порядку вони не мають можливості, у зв'язку з чим заявники були вимушені звернутися до суду та просять встановити факти, що мають юридичне значення, а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Заявники в судове засідання не з'явились, звернулись з письмовими заявами про розгляд справи без їх участі, свої вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 24.09.1996, а також Технічного паспорту від 24.09.1996 рос. [PERSON], [PERSON] и [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях (по 1/3 частині кожному), загальною площею 29,7 кв.м. (а.с. 17-22). Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.08.1973 батьками рос. «[PERSON]» вказані рос. «[PERSON] и [PERSON]» (а.с. 25). В той же час, згідно фотокопії паспортів серії [NUMBER] виданого Путивльським РВ УМВС України в Сумській області 20.02.2001 та серії [NUMBER], виданого Путивльським РВ УМВС України в Сумській області 13.11.1995, прізвище заявників українською мовою вказано «[PERSON]», а згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Путивльським РВ УМВС України в Сумській області 09.01.1997, прізвище їх сина українською мовою вказано «[PERSON]»(а.с.4,6,8). З Листа приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу Фесенко А.О. від 20.12.2016 № 1159/01-16 вбачається, що [PERSON] та [PERSON], заявникам по справі, було роз'яснено, що для посвідчення договору дарування квартири під [ADDRESS], їм необхідно встановити факт родинних відносин (розбіжності в написанні прізвищ) (а.с.36) Таким чином, суд приходить до висновку про можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], оскільки розбіжності у написанні їх прізвищ виникли внаслідок їх неоднакового перекладу з російської мови на українську.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу. В обгрунтування заяви вказують, що шлюб зареєстрували 11.07.2003 року у у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстицції у м. Києві, актовий запис № 800. Від спільного шлюбу мають мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося через різні характери і погляди на спільне життя, різні інтереси та бачення сімейних стосунків. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. На протязі 6 місяців не проживають разом як подружжя. Кожен з подружжя веде своє особисте життя. Спільне господарство не ведеться. Вважають, що сім'ю недоцільно зберігати і просять суд шлюб розірвати. Заявники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд заяву задовольнити. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 11.07.2003 року у у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстицції у м. Києві, актовий запис № 800. Від спільного шлюбу мають мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Одночасно з заявою про розірвання шлюбу подано нотаріально посвідчений договір про участь батьків у забезпеченні умов життя дитини та виховання дитини. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу. В обгрунтування заяви вказують, що шлюб зареєстрували 28.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1007. Від спільного шлюбу мають мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося через різні характери і погляди на спільне життя. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважають, що сім'ю недоцільно зберігати і просять суд шлюб розірвати. Заявники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд заяву задовольнити. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 28.07.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1007. Від спільного шлюбу мають мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Одночасно з заявою про розірвання шлюбу подано нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дітей. Сторони дійшли згоди, що діти залишаються проживати разом з матір'ю. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved