Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлому [PERSON] (його діду) правовстановлюючих документів, а саме: державного акту серії ЖТ № 025082 та серії ЖТ № 025083 виданих на ім'я [PERSON] 12 березня 2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 12.02.2003 року за № 47 на земельні ділянки площею 0,2352 га та 1,4402 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району, які зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] та [NUMBER] В судовому засіданні заявник підтримав заяву. Представник заявника заяву підтримала та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, щодо задоволення заяви не заперечують. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника та перевіривши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року та судом встановлено, що прізвище померлого зазначено «[PERSON]». Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема земельні ділянки, право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 025082 та серії ЖТ № 025083 (а.с. 8-9). Із державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 025082 (а.с.8) та серії ЖТ № 025083 (а.с.9) вбачається, що вони видані на ім'я «[PERSON]». Заявник - являється внуком померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] (а.с.7), свідоцтвом про народження його батька - [PERSON] (а.с.6) та свідоцтвом про смерть його батька - [PERSON] (а.с.5) і відповідно до ст.1276 ЦК України йому перейшло право на прийняття обов'язкової частки у спадщині. Із листа № 1234 від 04.03.2014 року виданого Відділом Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області вбачається, що [PERSON] відмовлено у внесенні виправлень до державних актів на право власності на земельні ділянки тому що, інструкції, які б регулювали питання по внесенню виправлень до державних актів втратили чинність. Крім того, із внесенням змін до норм земельного законодавства з 1 січня 2013 року ні у відділі Держземагенства в Овруцькому районі, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, вони не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. (а.с.10). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, зважаючи на викладене [PERSON] - є належним заявником по даній справі. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивості фактів викладених у заяві та повідомлених заявником та його представником у судовому засіданні. Також збігаються по документах ім'я, по-батькові та місце проживання померлого як у свідоцтві про смерть так і у державних актах. Окрім того, належність померлому даних державних актів також підтверджується наявністю їх у його спадкоємців, зокрема заявника. Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 025082 та серії ЖТ № 025083, які видані на ім'я «[PERSON]» належать [PERSON], а відмінність у написанні прізвища літера «а» та «е» зумовлена орфографічною помилкою допущеною особою,що видавала державні акти. Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і має підстави для задоволення вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та необхідне для реалізації його права власності. Заявником сплачено судовий збір у розмірі 121, 80 грн.

Outcome: approved