Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Заявниця [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 12 червня 2017 року померла у місті Севастополі, що на теперішній час є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявниця, діючи в інтересах [PERSON], зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть, виданого установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі, Україна. Заявниця, яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності серії 77 А В 6311058 від 16.12.2017 року (а.с. 22), в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою заявниці, зазначила, що [PERSON] померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі. Свідок не була присутньою під час поховання [PERSON] на кладовищі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сусідкою заявниці. Свідку відомо, що [PERSON] померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі. Свідок не була присутньою під час поховання [PERSON] на кладовищі. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії VН-УР №0107764 від 22 березня 1966 року. На теперішній час у померлої [PERSON] з [PERSON] різні прізвища, оскільки остання укладаючи шлюб з [PERSON] змінила дівоче прізвище «Філоненко» на шлюбне прізвище «Чаче», а під час укладення шлюбу вдруге 27 листопада 2015 року з [PERSON] змінила прізвище «Чаче» на шлюбне прізвище «Маковецька», що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серії І-МЮ №550667 від 25 січня 2000 року та про укладення шлюбу серії V-МЮ №734788 від 24 травня 2016 року, відповідно. Померла [PERSON] в свою чергу 26 вересня 1980 року укладаючи шлюб з [PERSON] змінила прізвище «Філоненко» на шлюбне прізвище «Бачуріна», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №389013 від 26 вересня 1890 року (а.с. 13, 16, 17, 18). Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 67 №014107 від 13 червня 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], померла 12 червня 2017 року у місті Севастополь (а.с. 9). Відповідно до довідки про смерть №870 від 13 червня 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON] померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі від ішемічної хвороби серця (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КМ №519517 від 13 червня 2017 року, виданого установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі (а.с. 7). Заявниці Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 19). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з ч. 4 ст. 317\~ ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи надані заявницею для державної реєстрації факту смерті: лікарська довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами розташованими на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 12 червня 2017 року на тимчасово окупованій території в місті Севастополі, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved