Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою, в якому просять розірвати між ними шлюб, який був зареєстрований 15 листопада 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 790. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що вони перебувають у шлюбі з 15 листопада 1996 року. У шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім і повністю дієздатним; син [PERSON] , [INFO] , якому на цей час виповнилося повних 7 років. Старший син, [PERSON] зареєстрований і проживає з батьком у [ADDRESS] . Він навчається на денній формі по контракту в Дніпровському Університеті ім. А. Нобеля, своїх доходів не має. Всі витрати по навчанню і утриманню сина [PERSON] , здійснює батько [PERSON] Молодший син [PERSON] проживає з мамою. Щодо утримання та виховання малолітнього сина вони уклали договір. На даний час заявників, окрім спільних дітей, нічого не пов`язує, спільного господарства вони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зареєстровані та проживають окремо. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони різні люди за характерами, у них протилежні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що в подальшому призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Заявники вважають, що їх сім`я розпалась і зберігати шлюб немає сенсу, оскільки примирення між ними неможливе. 15 жовтня 2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження з додержанням загальних правил ЦПК України. Заявники у судове засідання не з`явились, разом із заявою подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявники 15 листопада 1996 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 790, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 12). До реєстрації шлюбу [PERSON] мала прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14). Також судом встановлено, що 24 серпня 2019 року заявники уклали договір про виховання та утримання дитини (а.с. 15-16). Відповідно до п. 6 договору, за домовленістю Батьків, даним Договором встановлюється обов`язок Батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі не меншому ніж мінімальний розмір передбачений законодавством України, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 8 Договору, облік аліментів покладається на сторони. Період обліку 1 календарний рік. Обов`язки Батька по сплаті аліментів кожного облікового періоду вважаються повністю виконаними, якщо Мати не заявить письмову Претензію до Батька в строк 1 календарний місяць після закінчення облікового періоду. Пунктами 10, 11 Договору встановлено, що при визначенні потреб у витратах на неповнолітню дитину, Сторони домовилися враховувати і інтереси уже повнолітньої своєї дитини [PERSON] , [INFO] , який є студентом денного відділення Дніпровського Університету ім. А. Нобеля, проживає з Батьком і не має власних доходів. Всі витрати по утриманню [PERSON] , включаючи сплату контрактної форми навчання полягаються на Батька. Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки заявники мають взаємну згоду на його розірвання, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини вони не бажають, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, участь заявників у вихованні малолітнього сина [PERSON] та повнолітнього сина [PERSON] визначена ними у договорі, укладеним 24 серпня 2019 року, що не буде порушувати, встановлені та охоронювані законом, права. Відповідно до п.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved