Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки № Л-7/01-10 від 04.01.2017 року. Вказаний факт заявник просить встановити з метою реалізації ним права на пенсію по інвалідності. При зверненні до УПФУ заявнику повідомили, що при проведенні перевірки змісту та належного оформлення документів було встановлено, що дані паспорта не ідентифікуються з даними архівної довідки у частині правильності вказаного по-батькові, а тому заінтересована особа відмовила йому в призначенні пенсії по інвалідності, у зв»язку з чим він звернувся до суду. Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги підтримали та просили заяву задовольнити з викладених в ній підстав. Одночасно зазначили, що трудова книжка втрачена із незалежних від заявника обставин. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечувалаи щодо задоволення позовних вимог, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно даних паспорта - [PERSON], який народився [INFO] (а.с.2). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 179715 від 03.01.2017 року, виданою Міжрайонною МСЕК [PERSON] встановлено другу групу інвалідності ( а.с. 4). Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області № 7 від 11.01.2017 року, заявник звернувся за консультацією щодо призначення пенсії по інвалідності, однак, при проведенні перевірки змісту та належного оформлення наданих документів було встановлено, що дані паспорта не ідентифікуються з даними архівної довідки від 04.01.2017 року за № Л-7/01-10, виданої Трудовим архівом виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області у частині правильності вказаного по батькові, що унеможливлює презначення йому пенсії по інвалідності без відповідного підтвердження в судовому порядку (а.с. 7). Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), а тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що заявник дійсно працював в КСП ім. Пархоменка, мав оформлені належним чином трудові відносини, займав, зокрема, посаду керуючого, та звільнився з підприємства приблизно в 1997-1998 р.р. Про належність саме заявнику довідки від 04.01.2017 року № Л-7/01-10, виданої Трудовим архівом виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області свідчить і той факт, що свідки в ході розгляду підтвердили факт наявності трудових відносин між заявником та КСП ім. Пархоменка, оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що трудова книжка заявником була втрачена. Крім того, на підтвердження своїх доводів заявником, окрім свідчень свідків, надані до суду його паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, довідка Захарівської сільської ради, які в сукупності підтверджують належність заявнику документів, належність яких він просить встановити. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що архівна довідка від 04.01.2017 року № Л-7/01-10, виданої Трудовим архівом виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в дійсності належить заявнику по справі - [PERSON]. Враховуючи те, що даний факт підтверджений письмовими доказами та іншим шляхом встановити факт належності заявнику архівної довідки неможливо, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаного заявнику документу необхідно останньому для призначення пенсії по інвалідності, суд приходить до висновку, що заява є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved