overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду 11.06.2013 року з заявою про встановлення факту постійного проживання у квартирі та прохали встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] в період з 01 лютого 1989 року по 25 червня 1996 року; встановити факт постійного проживання її сина - [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] в період з [INFO] по 25 червня 1996 року. У судове засідання заявники не з»явилися, надіславши на адресу суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, заяву прохали задовольнити. Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні справи покладались на розсуд суду. Суд, давши оцінку представленим доказам, приходить до слідуючих висновків. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], мешкала в квартирі [ADDRESS] починаючи з лютого 1989 року. Її син [PERSON] також проживав за даною адресою з часу народження, а саме, з [INFO]. На вищевказану квартиру відповідно до рішення міськвиконкому № 364 від 09.07.1986 рок, [PERSON], 24 липня 1986 року було отримано ордер на житлове приміщення № 1629. Однак заявники зареєструвалися за адресою проживання лише 25.06.1996 року, відповідно до довідки № 2188, виданої Комунальним підприємством «ЖЕО №2» Полтавської міської ради за підписом начальника Ландаря О.М., де на даний час залишаються прописаними та де проживають. Факт проживання [PERSON], [PERSON] у квартирі, що знаходиться в місті [ADDRESS] підтверджують громадяни: [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER]. Під час оформлення документів для використання права на безоплатну приватизацію житла, заявникам стало відомо, що також необхідно надати документи про попереднє місце проживання, починаючи з 1992 року. Оскільки заявники на той час не були зареєстровані ані за місцем проживання, ані за будь якою іншою адресою, то, відповідно, таку довідку надати не змогли. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, розглядаються судом. Заявники вичерпали всі можливості, щодо одержання документів, якіб підтверджували факт їх постійного проживання в м. Полтаві, але відповідного документу не отримали, отже такий факт повинен бути встановлений судом. З рахуванням наведеного суд приходить до висновку про повне задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Заявники звернулися до суду в квітні 2015 року з заявою про встановлення факту родинних відносин. [PERSON] приходиться заявникам [PERSON] та [PERSON] рідною матір'ю. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк заявники звернулися до державної нотаріальної контори з заявами про при прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] але нотаріус в видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини з [PERSON]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі. Заявник [PERSON] та зацікавлені особи надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 28 квітня 1954 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. У цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON]. Але сімейні стосунки у них не склалися і вони розірвали шлюб. У 1965 році [PERSON]почала проживати однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] у них народилася донька, [PERSON]. 26 липня 1966 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. В зв'язку з чим в відділу Рагсу батьком [PERSON] був записаний [PERSON]. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Відомості про зміну прізвищ [PERSON] зазначені в трудовій книжці матері, заповненої 12 липня 1952 року, а саме є записи, що прізвище [PERSON] змінено на прізвище [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб від 28.04.154 року, а прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб від 26.07.1966 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому суд вважає доведеним, факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 22.09.2012 між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох спільних дітей, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати. Заявники в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Заявники звернулися до суду в серпні 2015 року з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявники являєються інвалідами дитинства по слуху тому вони отримують мінімальну пенсію, їхня матір також отримувала пенсію, але більшу ніж у заявників і тому, оскільки заявники є дітьми померлої матері то вони, згідно Законодавства України мають право на отримання пенсії по втраті годувальника. Заявники звернулися з відповідними заявами до Управляння пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області, але отримали відмову у перерахуванні пенсії по втраті годувальника в звязку з тим, що в заявника [PERSON] у свідоцтві про шлюб вказано прізвище ХОМІК і в брата [PERSON] в паспорті вказано прізвище ХОМІК, а в свідоцтві про смерть їхньої матері- ХОМИК. Вказана розбіжність перешкоджає заявникам вирішити питання щодо належного оформлення пенсії по втраті годувальника. Заявник [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі. Заявник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить заяву задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа в судовому засіданні просила розгляд справи на розсуд суду. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: Прізвища матері заявників згідно всіх правовстановлюючих документів дійсно значилось як «ХОМИК» ( копію паспорта, копію свідоцтва про смерть додаю ), тобто при видачі свідоцтва про смерть відділом реєстрації актів цивільного стану не було допущено помилки. Помилка, можливо була допущена при видачі паспорта матері після укладання шлюбу ще у 1973 році, або при обміні паспорта на Український, зараз встановити неможливо, оскільки мати померла. Заявники представели суду свідоцтво про шлюб матері та батька та свідоцтво про народження, [PERSON] Анатоліївни\\після шлюбу прізвище - Борис\\ але вони на російській мові і по російському написано у свідоцтві про шлюб що, після укладання шлюбу присвоєні прізвища чоловікові «ХОМИК» і дружині « ХОМИК» , але на російській мові. При цьому батько заявників був все життя від народження під прізвищем на українській мові - ХОМІК, про що свідчить додана до заяви довідка про його смерть, де вказано що помер [PERSON], а в свідоцтві про народження [PERSON] вже вказана матір як [PERSON]. Так, підтвердженням факту родинних відносин є свідоцтво про укладення шлюб; між Хомік [PERSON] (батьком) та [PERSON]« (матірю), видане будинком щастя [PERSON] райвиконкому м. Дніпропетровська свідоцтвом про народження заявника [PERSON], видане відділом [PERSON] райвиконкому м Дніпропетровська, свідоцтвом про народження [PERSON], виданні [PERSON] відділом РАЦСу Дніпропетровського міського управління юстиції, свідоцтво» про смерть батька [PERSON], виданим виконкоме» Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. Тому суд вважає доведеним, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Заявники звернулися до суду за спільною заявою про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.03.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 111, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружнє життя у них не склалося, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Від подружнього життя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з мамою [PERSON] , на підставі договору між батьками. В судове засідання заявники не зявилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, та просять розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з слідуючих міркувань. Сторони люди різних поглядів на життя, важко розуміють один одного, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюбні відносини фактично припинилися. За таких обставин, шлюб слід розірвати. Також суд наголошує, що в разі розірвання шлюбу зміна прізвища не відбувається, якщо один із заявників не просить суд змінити прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 02.02.2002 року. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання, виховання та утримання дитини, про що укладено відповідний договір. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2002 року. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Між сторонами досягнуто письмової угоди щодо проживання, виховання та утримання дитини. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 02.08.2003 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим, і суперечить їх інтересам. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання, виховання та утримання дитини, про що укладено відповідний договір. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2003 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Між сторонами досягнуто письмової угоди щодо проживання, виховання та утримання дітей. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 13.11.2003 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Після 13 років спільного проживання між ними (заявниками) досить часто почали виникати сварки з різних причин, в тому числі і побутових. З січня 2017 року вони спільно не проживають. В судове засідання сторони не з'явилися, подали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.11.2003 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після сплину одного місяця від дня подання заяви. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Заявники звернулися до суду заявою, посилаючись на те, що вони даною спільною заявою просять розірвати їх шлюб, укладений 16.12.2011 року. Від шлюбу мають дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе, та суперечить їх інтересам. Вони дійшли добровільної згоди стосовно розлучення. 22.07.2014 року між ними укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини та участь у вихованні та утриманні дитини. У вказаному договорі вони погодили місце проживання дитини, їх участь у забезпеченні умов утримання дитини, а також про порядок здійснення участі у вихованні спільної дитини. Їх спільний син залишається проживати з матір'ю, а батько зобов'язався надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, 07.02.2014 року між ними укладено шлюбний договір, яким вони врегулювали майнові відносини, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов'язків кожного з подружжя. На даний момент вони (заявники) проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, просили задовольнити їх заяву та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.2011 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Між сторонами досягнуто письмової угоди відносно того, що їх дитина буде проживати з матір'ю, а батько дитини буде надавати на утримання матеріальну допомогу та брати участь у його вихованні. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, в наданих заявах сторони просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved