Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити йому перебувати в місці проживання заявника за адресою [ADDRESS] та заборонити наближатися на відстань 0,5 км до місця проживання заявника. В обґрунтування заяви зазначено, що її колишній чоловік [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приходить до неї з дітьми в квартиру, в якій вони мешкають, та ображає заявника нецензурними лайками та вчиняє фізичну розправу. Постійне насильство психологічного та фізичного характеру стає результатом неодноразового виклику правоохоронних органів. Заявник вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву в якій просила, розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма від 31.03.2020 року, що відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на 10 днів. Згідно свідоцтва про народження, заявник має трьох неповнолітніх доньок, які за словами заявника проживають разом з нею за адресою [ADDRESS] . Заявник вказує в заяві на те, що заінтересована особа - [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приходить до неї з дітьми в квартиру, в якій вони мешкають, та ображає заявника нецензурними лайками та вчиняє фізичну розправу, з даного приводу заявник неодноразово викликала працівників поліції. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребуює захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців за адресою місця проживання заявника: [ADDRESS] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved