Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Волноваський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області. При цьому, [PERSON] зазначав, що народився [INFO] в сім`ї [PERSON] - українця та [PERSON] - німки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Граківською сільською радою Двуречанського району Харківської області. Його син - заявник [PERSON] - народився [INFO] в сім`ї [PERSON] - українця- і [PERSON] - росіянки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ворошиловським райЗАГС м.Донецька. Маючи німецьки коріння, заявники зазначають, що виховувались відповідно до німецьких традицій, святкували німецькі свята, завдяки німкені бабусі - [PERSON] - яка добре володіла німецькою мовою, вивчали німецьку мову більш поглиблено, ніж інші, вели спілкування із німецькими родичами. На теперішній час, стан здоров`я заявника [PERSON] потребує належного лікування, яке він бажає отримувати на історичній батьківщині - Німеччині. Звернувшись до Волноваського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, із заявою про внесення змін до актового запису про народження заявників, вони отримали відмову у зв`язку із тим, що книги державної реєстрації актів цивільного стану перебувають на тимчасово окупованій території. Враховуючи наведене, заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] в р-п імені Мечнікова Двуречанського району Харківської області, за національністю є «німець». Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд поновити актовий запис №600 про народження [PERSON] , складений Ворошиловським районним ЗАГС м.Донецьк 08 червня 1984 року та внести зміни в актовий запис №600 про народження [PERSON] , складений Ворошиловським районним ЗАГС м.Донецьк 08 червня 1984 року, зазначивши національність батька [PERSON] - «німець». Присутній у судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану заяву, надав письмові докази - лист з перекладом з посольства Німеччини в Україні щодо його виклику для проходження мовного тесту для подальшого виїзду за кордон. Представник заявника адвокат Лісодід О.В. присутній у судовому засіданні, підтримав оголошену заяву, наполягав на її задоволенні із оголошених підстав. Належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи заявник [PERSON] , до зали суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відстуності, на задоволенні оголошених вимог наполягав. Представник заінтересованої особи - Волноваського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області - будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився, надав заяву про відсутність заперечень у зв`язку із вимогами заявників, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги заявників обґрунтовані та підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в сім`ї [PERSON] - українця та [PERSON] - німки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Граківською сільською радою Двуречанського району Харківської області. Його син - заявник [PERSON] - народився [INFO] в сім`ї [PERSON] - українця- і [PERSON] - росіянки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ворошиловським райЗАГС м.Донецька. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р., що діє з 27.07.2010р. (далі - Закон № 2398-VІ). Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 2398-V відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-V внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.11р. №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції №709/5 від 10.05.2012р. та №1161/5 від 03.08.2012р. Відповідно до п.п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил: відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. За п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (2.13.1). Згідно із п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995р. року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Встановлення неправильності запису необхідно позивачу для реалізації його особистих немайнових прав. Також, під час вирішення по суті заяви, суд враховує вимоги ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», які визначають право громадян України вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян України у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Враховуючи, що померла [INFO] [PERSON] - була німкенею за походженням, її син [PERSON] - також може вважати себе німцем за походженням та задоволення його заяви буде грунтуватись саме на праві громадянина на відновлення своєї національності. Вимоги [PERSON] при цьому є похідними від результату розгляду заяви його батька, та також підлягають задоволенню.

Outcome: approved