Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,24 гектарів, розташованої на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, переданої для будівництва та обслуговування житлових та господарських будівель, серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 31 березня 1999 року, виданий [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування заяви зазначають, що [INFO] помер їх батько - [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке заявники прийняли, подавши заяву в установлений строк до нотаріальної контори. Заповіту батько за життя не склав, тому заявники кожен окремо, як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги. Коли заявники звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS], в видачі свідоцтва заявникам відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, в зв'язку з тим, що ними надано нотаріусу свідоцтво про смерть [PERSON] та державний акт на право приватної власності на спадкову земельну ділянку серія [NUMBER], виданий 31березня 1999 року Голубівською сільською радою, в якому власником зазначений [PERSON], в яких наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця та власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Тому, для вирішення питання щодо встановлення факту належності спадкодавцеві документу, що посвідчує право власності на спадкову земельну ділянку, нотаріус рекомендувала звернутись до суду. Вказують, що виявлені розбіжності в прізвищі батька, зазначеному в державному акті «[PERSON]» та прізвищі, зазначеному в свідоцтві про смерть «[PERSON]», є нічим іншим, як граматичною помилкою особи, що видавала державний акт. Адже оформлюючи державний акт 31 березня 1999 року, виконавцем не перевірено правильність написання прізвища батька відповідно до паспорту, адже його прізвище відповідно до паспорту українською мовою зазначене як «[PERSON]», а російською як «[PERSON]», а не «[PERSON]». В судове засідання заявники не з`явилися. Представники заявників надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб кожний окремо надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечили проти задоволення заяви. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступні обставини. Матеріали справи свідчать, що заявники у справі є дітьми [PERSON] /а.с.9, 10, 11/. 17 березня 1987 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (в подальшому в зв`язку зі змінами - № 21) /а.с.28, 33/. На підставі рішення 13 сесії ХХІ скликання Голубівської сільської Ради народних депутатів від 10 серпня 1993 року, [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,24 га в межах згідно з планом, розташовану на території Голубівської сільської ради народних депутатів, [ADDRESS] для обслуговування жилих і господарських будівель - 0,24 га, про що 31 березня 1999 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] /а.с.16/. 22 квітня 2002 року [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, автомобіль ВАС-2103, 1981 року випуску заповів [PERSON] /а.с.49/. Згідно зі свідоцтвом про смерть, [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті та з 08 липня 1976 року [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] /а.с.15/. 29 липня 2005 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися [PERSON] та [PERSON] Дружина померлого - [PERSON] звернулася із заявою про відмову від права на обов`язкову частку та частку в спільному майні з померлим /а.с.47/. Таким чином вбачається наявність розбіжностей в прізвищі власника спадкового майна та прізвищем померлого, що унеможливлює належну реєстрацію у відповідності до чинного законодавства права власності на нерухоме майно, та відповідно порушує спадкові права заявників. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності вказаного Державного акту підтверджується тим, що решта анкетних даних [PERSON] в означених документах, а саме: по батькові та ім`я, місце проживання, співпадають з даними, вказаними в свідоцтві про смерть померлого, що усуває розбіжності, виявлені нотаріусом в прізвищі особи, на ім`я якої видано правовстановлюючий документ. При цьому, означені невідповідності перешкоджають заявникам в реалізації прав на спадкування, про що свідчать листи нотаріуса від 19 жовтня 2016 року, якими заявникам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу та усунення яких потрібно для реалізації спадкових прав заявників, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved