Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, який має для нього юридичне значення, посилаючись на слідуючі обставини. 03 квітня 2014 року в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер його дядько – [PERSON]. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 0,1385 га, розташована по вул.Суворова, 23 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, засвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯК за № 501971, виданого Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області від 26 квітня 2010 року на ім’я [PERSON]. Заявник вказує, що після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Однак він вважає, що не пропустив вказаний строк, оскільки він переїхав проживати до спадкодавця та фактично доглядав його до дня його смерті. Крім того, на сьогоднішній день він продовжує проживати у його будинку, розташованому по вул.Суворова, №23 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Зважаючи на вищевикладене заявник вимушений звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту сумісного проживання на день відкриття спадщини. Представник заявника, адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви. Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву з проханням заслухати справи у його відсутність, проти вимог заяви не заперечує, вважаючи їх законними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Із копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №368926 від 08.04.2014 року (а.с.5) видно, що [PERSON] помер 03 квітня 2014 року в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 501971 від 26.04.2010 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1385 га, розташованої по вул. Суворова, №23 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення особистого селянського господарства. Із довідки за №652 від 21.10.2014 року, виданої Нерушайською сільською радою Татарбунарського району (а.с.7) видно, що [PERSON],[INFO] дійсно проживав разом з [PERSON], [INFO] в с. Нерушай по вул. Суворова,23 Татарбунарського району Одеської області по день його смерті. З листа нотаріуса (а.с.8) вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв’язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] дійсно проживав з спадкодавцем [PERSON] на день його смерті в с.Нерушай по вул.Суворова,23, що не заперечується представником Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у направленій до суду заяві та підтверджується довідкою Нерушайської сільської ради Татарбунарського району (а.с.7). У зв’язку з вищевказаним, суд вважає можливим встановити юридичний факт сумісного проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, а саме 03 квітня 2014 року.

Outcome: approved