Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , на момент смерті останньої - [INFO] , в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , що складається з 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Первісно, зазначена квартира належала [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.05.2008 року по справі № 2-1352-08 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визначення спадкової частки, визначена частка у праві спільної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] за [PERSON] ; визнано спадкову частку після померлого [INFO] [PERSON] у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Крім того, вищевказаним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є, відповідно, матір`ю та донькою. [INFO] [PERSON] померла. [INFO] померла [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори від 04.08.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на майно, що належало [PERSON] , оскільки судом необхідно встановити факт їх спільного проживання, у зв`язку з чим він звернувся до суду. 18 серпня 2020 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження з додержанням загальних правил ЦПК України. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяви з клопотаннями про розгляд справи за його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтведжується свдоцтвом про право власності на житло від 15.05.2002 року (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1050 (а.с.6). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визначено частку у праві спільної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та визнано спадкову частку у розмірі 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 981 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 559 (а.с. 9). [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , 1938 року народження, яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що підтведжується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.11), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.08.2015 року (а.с.10). Державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С. 04.08.2020 року було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії [PERSON] , оскільки необхідно встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] з 05.05.1977 року, що підстверджується довідкою від 16.07.2020 року ТОВ «Підкова-Фест» (а.с. 14). На момент смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , спільно проживала [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом №22 від 17.07.2020 року (а.с. 13). Встановлення факту спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для прийняття спадкоємцем решти квартири у спадщину. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] знайшов своє підтвердження наданими заявником доказами. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заявником доведено, що встановлення юридичного факту є його безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на момент смерті останньої, в квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved