Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась з заявою в якій просить встановити факт постійного її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] в період з 1990 року і до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] за адресою [ADDRESS] . Вказує, що даний факт має для неї юридичне значення, оскільки дасть можливість оформити спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), яке за життя належало останній. Заявниця [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою померлою [PERSON] . Після одруження вона разом зі своїм чоловіком збудували хату в [ADDRESS] , де вона мешкає по теперішній час. Поряд з її будинком, на [ADDRESS] , в іншому будинку мешкала і її матір [PERSON] .. Коли матір захворіла, вона забрала її до себе в будинок, де остання і мешкала до своєї смерті. Організацією поховання матері займалась вона. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявниця фактично просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] , оскільки на момент смерті останньої вони мешкали разом, що на думку представника свідчить про те, що заявниця фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Представник Криворізької сільської ради до суду не з`явився. Від сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі її представника та розгляд справи на розсуд суду. В судовому засіданні встановлені такі обставини. Заявниця [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією актового запису № 73 від 01.08.1938 року про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.36), копією свідоцтва про шлюб заявниці серія [NUMBER] (а.с.7). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видано виконкомом Криворізьської сільради Добропільського району Донецької області 16.04.2021 року (а.с.5) підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Довідкою Криворізької сільської ради № 409 від 26.08.2007 року (а.с.25) підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована та мешкала по день смерті в с.Криворіжжя Добропільського району. На день смерті, за рік до смерті, протягом 6 місяців з дня смерті в будинку ніхто не був прописаний та не проживав. Довідкою Криворізької сільської ради № 638/02-47 від 19.05.2021 року (а.с.26) підтверджується, що на день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , 1913 року народження була зареєстрована за адресою [ADDRESS] без номеру будинку. За даною адресою з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65185020 від 15.06.2021 року (а.с.43) підтверджується, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заповітів, які за життя складала [PERSON] . Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65185063 від 15.06.2021 року (а.с.42) підтверджується, що приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. 20.05.2021 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа № 61/2021 (номер у спадковому реєстрі 67680981) щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. від 21.05.2021 року (а.с.34) підтверджується, що [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] було відмовлено, оскільки видача свідоцтва не можлива, тому що не доказаний факт прийняття спадщини шляхом спільного проживання із спадкодавцем в одному приміщенні [ADDRESS] , відповідно до ст.549 ЦКУ (1963 року). З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що він надавав медичні послуги [PERSON] за її життя. Вказані послуги він надавав за місцем мешкання [PERSON] , яка мешкала окремо від [PERSON] в [ADDRESS] . В останній рік перед смертю [PERSON] , він виїзжав на виклики для надання їй медичної допомоги, за місцем мешкання [PERSON] , оскільки [PERSON] в той час мешкала вже у останньої. З пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що остання є сусідкою заявниці. [PERSON] та [PERSON] є родичами, а саме [PERSON] є рідною донькою [PERSON] .. [PERSON] мешкала до свого захворювання окремо від [PERSON] в своєму будинку, який знаходився неподалік від будинку, де мешкає [PERSON] , а після захворювання остання забрала матір жити до себе. До моменту своєї смерті [PERSON] мешкала разом з [PERSON] на протязі 7-10 років. Вирішуючи питання, які норми законодавства підлягають застосуванню під час вирішення заяви, суд вважає, що до встановлених правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року, оскільки смерть [PERSON] наступила у 1995 році і спадщина відкрилась в період дії ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частини перша та друга статті 548 ЦК УРСР). Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В судовому засіданні судом встановлено, що померла та заявниця були матір`ю та донькою, на момент смерті мешкали разом за місцем мешкання заявниці в належному останній будинку за адресою [ADDRESS] . При цьому в судовому засіданні судом не встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось будь-яке майно, яке увійшло до складу спадщини після її смерті. Також в судовому засіданні не було встановлено, що заявниця, як спадкоємиця першої черги протягом шести місяців з моменту смерті [PERSON] (з дня відкриття спадщини) фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. При цьому суд зазначає, що не може визнаватися фактичним вступом в управління спадщиною організація та проведення спадкоємцем поховання спадкодавця, оскільки такі дії не стосуються спадкового майна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що заявниця не надала до суду жодних доказів того, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки доказів на підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном суду не надано, підстав вважати, що заявниця вступила у володіння та управління спадковим майном за ст. 549 ЦК УРСР, немає. В судовому засіданні представник заявника просила встановити факт прийняття заявницею спадщини після смерті своєї матері і на підтвердження вказаного факту посилалась на те, що вона на момент смерті мешкала разом зі спадкодавцем. Встановлення вказаного факту необхідно їй для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Але суд зазначає, що сам факт проживання спадкодавця ( [PERSON] ) за місцем мешкання заявниці ( [PERSON] ) не має юридичного значення для останньої, оскільки встановлення факту спільного проживання не породжує для неї виникнення особистих чи майнових прав, оскільки заявниці, враховуючи дату смерті спадкодавця, слід було доводити перед судом факт її вступу в управління чи володіння спадковим майном Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном могли бути документи, майно, належні спадкодавцю, якими після смерті матері стала володіти (управляти) заявниця [PERSON] . В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця дійсно на момент смерті мешкала разом з матір`ю [PERSON] , але спільно вони мешкали в будинку заявниці. Жодних доказів, які б свідчили про те, що заявниця фактично вступила в управління або володіння спадковим майном (тобто майном, яке належало спадкодавцю [PERSON] ) протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, в судовому засіданні не встановлено. Враховуючи наведене, факт прийняття спадщини за правилами ст. 549 ЦК УРСР не доведений і тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed