Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. в м. Луганськ. Посилалась на те, що померлий був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з 31.10.2014р. і отримував пенсію у Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва. Оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, то вона не може отримати свідоцтво про смерть батька. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для припинення нарахування пенсії померлому та отримання допомоги на поховання. Заявник в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання також не з'явились, але направили на адресу суду заяви в яких просили розгляд справи проводити за відсутності їх уповноважених представників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтв (а.с.10,11) та письмових пояснень заявника, [PERSON] є донькою [PERSON]. Як вбачається з довідок (а.с.7,8), [PERSON] був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи з 31.10.2014р. та перебуває на обліку в Дарницькому районному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком науковим працівникам. Згідно письмових пояснень заявника, [PERSON] помер [INFO]. в м. Луганськ під час відвідування свого будинку за місцем реєстрації. Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] виданим Державною установою «Луганське республіканське бюро судово-медичних експертиз » (а.с.9). Згідно письмових пояснень заявника та заяви (а.с.5), [PERSON], яка є матір'ю заявника та дружиною померлого, звернувся до ВРАЦ Дарницького РУЮ у м. Києві з заявою про видачу свідоцтва про смерть, але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, то їй було відмовлено. Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] помер [INFO]. у м. Луганськ, то суд вважає доведеним факт його смерті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved