Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що 30 березня 2018 року померла її матір [PERSON], [INFO] у м. Сорокине (Краснодон), про що на непідконтрольній українській владі території їй було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті № 91 від 31.03.2018 та свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 056221 від 04.04.2018 року. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на підконтрольній Українській владі території з метою реєстрації смерті її матері у встановленому законом порядку, їй було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видане заявнику свідоцтво про смерть її матері не має юридичної сили та не створює правових наслідків, а також заявнику було розяснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері в певний час. Просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла 30.03.2018 року в м. Сорокине (Краснодон). Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, в заяві заявник зазначила, що просить справу розглядати без її участі та без участі представника. Представник заінтересованої особи Білокуракінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: Як вбачається із матеріалів справи, 30 березня 2018 року у м. Сорокине (Красдоно), Україна, померла [PERSON], про що 31 березня 2018 року установою, яка знаходиться на території м. Сорокине (Краснодон), що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, було видано лікарське свідоцтво про смерть № 91, та довідку про причину смерті, що підтверджується їх копіями (а.с.12,16). 04 квітня 2018 року заявникові було видано свідоцтво про смерть [PERSON], серії І-ВВ № 056221 установою, яка знаходиться на території м. Сорокине (Краснодон), що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження (а.с.15). Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника та копією свідоцтва про укладення нею шлюбу (а.с.7,8). Листом від 26.06.2018 року, № 236/17.16-66 Білокуракінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, заявнику було відмовлено у реєстрації смерті її матері, оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті нею не надано документу встановленої форми про смерть виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, а також їй було розяснено її право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка в певний час (а.с.9). Згідно наказу\~Міністерства юстиції\~України №\~1847/5\~від 05.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Сорокине (Краснодон), Україна. Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженому\~Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, м. Сорокине (Краснодон), Україна, входить до вказаного переліку. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 п.5 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. \~ \~ \~ \~Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~ \~ \~ \~Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 91 від 31 березня 2018 року разом з довідкою про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON], серії І-ВВ № 056221, що видані на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації та отримання дійсного свідоцтва про смерть. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла 30 березня 2018 року м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має\~підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved