Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2001 році між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. 24.01.2003 року ними було придбано житловий будинок за адресою Львівська область, Жовківський район, с. Туринка, 61, в якому разом проживали. В березні 2003 року її чоловік, [PERSON], вирішив поїхати в місто Київ на заробітки, звідки досі не повернувся. Вказала, що вона в 2011 році зверталась в Жовківський РВ ГУ МВСУ у Львівській області з заявами про розшук її чоловіка, однак постановами від 16.03.2011 року та 07.06.2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи з тих підстав, що її чоловік був тимчасово зареєстрований в Київському приймальнику розподільнику, де власноруч написав заяву, що він веде бродяжницький спосіб життя і наміру повертатись додому в нього немає. В подальшому вона повторно звернулась до Жовківської поліції і 07.09.2016 року Жовківським ВП ГУ НП у Львівській області було розпочате кримінальне провадження № 12016140240001460 за ч.1 ст. 115 КК України. Вказала, що останнім місцем проживання її чоловіка є Жовківський район, с. Туринка, 61, а також те, що визнання її чоловіка безвісно відсутнім їй необхідно для розірвання шлюбу. Тому просила визнати її чоловіка, [PERSON] безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, однак надіслав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, вказав, що не має заперечень щодо заяви. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що як вони приїхали в 2003 році в с. Туринка, чоловік заявниці працював таксистом у Львові, він бачив машину на подвірї. Тепер заявник проживає в с. Туринка, характеризується позитивно. З лютого 2003 року він не бачив чоловіка заявниці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він фактично ні разу не бачив чоловіка заявниці, яка їздила його шукати у Львів і у Київ. Дослідивши фактичні обставини справи за наявним в справі доказами, заслухавши пояснення заявника, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружились 02.05.1998 року, прізвище дружини після одруження «Сіваченко», що підтверджується копією свідоцтва про одруження 1-СГ № 106693. [PERSON] проживає за адресою [INFO], 61, що підтверджується довідкою Туринківської сільської ради № 2090 від 08.11.2016 року. [PERSON] не був зареєстрований за адресою [INFO], 61, що підтверджується відповіддю на запит суду Туринківської сільської ради № 02-09/902 від 08.11.2016 року. Як вбачається з відповіді на запит суду Жовківського ВП ГУ НП у Львівській області № 11648 від 07.12.2016 року слідчим відділенням Жовківського ВП ГУ НП у Львівській області за фактом безвісного зникнення [PERSON], [INFO] 07.09.2016 року розпочато кримінальне провадження № 12016140240001460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. 15.09.2016 року сектором кримінальної поліції за фактом безвісного зникнення [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 2120016, на даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Як вбачається з відповіді на запит суду Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 32-6022 від 16.12.2016 року [PERSON], [INFO], знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS], 01 червня 2012 року за рішенням суду. Як вбачається з відповіді на запит суду адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Львівській області від 13.12.2016 року [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO], знятий з реєстрації 01 червня 2012 року в межах м. Львова. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 248 ЦПК України судом було встановлено осіб, які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також судом було надіслано запити у відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього. Відповідно до частин 1,2 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи. Судом встановлено, що [PERSON] не був зареєстрований за адресою [INFO], 61, а був зареєстрований за адресою: [INFO], і знятий з реєстрації 01 червня 2012 року в межах м. Львова. Як вказує заявник, вона в 2011 році зверталась в Жовківський РВ ГУ МВСУ у Львівській області з заявами про розшук її чоловіка, однак постановами від 16.03.2011 року та 07.06.2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи з тих підстав, що її чоловік був тимчасово зареєстрований в Київському приймальнику розподільнику, де власноруч написав заяву, що він веде бродяжницький спосіб життя і наміру повертатись додому в нього немає. Судом встановлено, що 15.09.2016 року сектором кримінальної поліції за фактом безвісного зникнення [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 2120016, на даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до частин 3 ст.43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Особа може бути визнана судом безвісно відсутньою лише в разі встановлення наступних обставин: відсутність особи в місці її постійного проживання протягом одного року; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливості їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування такої особи. Надані заявником та здобуті судом докази вказують на необізнаність заявника про місцезнаходження її чоловіка. Необізнаність [PERSON] про місцезнаходження її чоловіка не може слугувати підставою для визнання його безвісно відсутнім. Окрім цього суд бере до уваги, що сектором кримінальної поліції за фактом безвісного зникнення [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» 15.09.2016 року, а з заявою до суду заявник звернулась 15.11.2016 року, тобто передчасно, оскільки на момент звернення до суду не минув один рік з моменту заведення оперативно-розшукової справи «Розшук» щодо [PERSON], відтак не вичерпано всі доступні способи встановлення необхідних обставин для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed