Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В заяві зазначено, що 13.11.2018 року між [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу учасники мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Заявник повідомляє, що [PERSON] зловживає наркотичними засобами, підтвердженням чого є постанова Богунського районного суду м .Житомира від 12.05.2020 року, якою особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Підставою прийняття даного рішення стало керування [PERSON] транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 12.08.2020 року [PERSON] під впливом наркотичних засобів утримував заявника [PERSON] та дитину проти їх волі в квартирі за адресою: [ADDRESS] , залякував, погрожував викинути дитину у вікно, застосував по відношенню до заявника фізичну силу. Крім того, з квартири було викрадено 20 000 доларів США, належних [PERSON] на праві особистої власності, інші речі та прикраси. 13.08.2020 року [PERSON] звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінальних правопорушень. З врахування викладеного, заявник просить видати обмежувальний пропис строком на шість місяців, заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та в будь-якому іншому місці, де б не проживала остання; заборонити [PERSON] наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання [PERSON] та [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись із ними; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали. Заявник зауважила, що [PERSON] вживає наркотичні засоби, а його поведінка є некерованою. Крім того, останній погрожує через телефонні повідомлення, намагається її відшукати, зокрема за місцем проживання батьків. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що в серпні 2020 року заінтересованою особою - [PERSON] , вчинялось домашнє насилля по відношенню до дружини, а також малолітньої дитини, що виявилось, зокрема, у застосуванні психологічного насильства. Вказане підтверджується доданими до заяви доказами, зокрема: заявою [PERSON] від 13.08.2020 року, поданою до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення, винесення обмежувального припису, в якій особа повідомляє про вищевикладені обставини, в тому числі про залякування та погрози, застосування фізичної сили з боку [PERSON] , витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію відомостей про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 185 КК України. Можливі до з`ясування дані на вказаному етапі, на думку суду, дозволяють прийти до висновку про існування домашнього насильства та необхідність видачі обмежувального припису з огляду на пріоритетність інтересів заявника на убезпечення свого життя та здоров`я, а також життя і здоров`я малолітньої дитини. Суд також приймає до уваги характеризуючи дані [PERSON] , який постановою Богунського районного суду м .Житомира від 12.05.2020 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Судом встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. За визначеннями, наведеними у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (ст.1), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник. Згідно з ч.ч. 2-4 даної норми обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено прояв домашнього насильства у відношенні до заявника та малолітньої дитини, а тому, з врахуванням обгрунтованих ризиків, які свідчать про можливість продовження виниклої ситуації, з метою запобігання всіх негативних факторів, які пов`язуються з таким насильством, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення частково. Суд виключає вимогу про заборону [PERSON] перебувати в будь-якому місці проживання [PERSON] , оскільки, як визнано учасниками, квартира [ADDRESS] на праві власності належить заінтересованій особі. І хоча Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не спростовує можливість тимчасового обмеження кривдника у використанні належного на праві власності майна, обставини справи указують на перевищення меж доцільної необхідності при виниклому конфлікті в разі такого обмеження.

Outcome: approved