Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] 22.03.2021р звернулася до суду з дійсною заявою, вказуючи, що вона познайомилась з [PERSON] у 2008 році, почали зустрічатись, а згодом з 20 жовтня 2009 року стали разом жити, виховували сина [PERSON] - [PERSON] , вели сумісне господарство, займались звичайними справами та мали відносини, що повністю притаманні подружнім, з огляду на що перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації у встановленому законодавством порядку шлюбу. Під час сумісного проживання однією сім`єю з [PERSON] , вона ( [PERSON] ) завагітніла та [INFO] у них народилася донька [PERSON] , та оскільки [PERSON] не виказував намірів, а вона ( [PERSON] ) не наполягала на сумісній реєстрації народження дитини за заявою обох батьків, дитину вона ( [PERSON] ) зареєструвала самостійно та запис про батька був зроблений відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Зазначає, що за час проживання однією сім`єю, так і після розставання у листопаді 2014 року, [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою, завжди ставився до неї як до дочки, вони постійно спілкувалися, періодично проводили час разом, [PERSON] купував [PERSON] деякі речі, допомагав грошима та матеріально. [PERSON] та [PERSON] завжди називали один одного як дочка та батько відповідно. Оскільки [PERSON] в певній мірі виконував свої батьківські обов`язки не заперечував факту батьківства, вона ( [PERSON] ) не мала необхідності визнавати данні обставини у офіційний спосіб. Вказує, що [INFO] [PERSON] помер, тому тільки через суд можливо встановити факт батьківства, що необхідним для надання можливості доньці [PERSON] реалізовувати свої права, які походять з родинних зв`язків між донькою та батьком. Просить встановити факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Краматорський МВ ДРАЦС СМУ МЮ (м.Харків) внести зміни до актового запису про народження №92, та у графі «Батько» виключити: « [PERSON] » та зазначити [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала вимоги своєї заяви, наполягала на її задоволенні та надала пояснення, аналогічні вказаним в заяві. Представник заінтересованої особи Краматорського МВ ДРАЦС СМУ МЮ (м.Харків) в судове засідання не з`явився, за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 2007 року є подругою заявниці, та їй ( [PERSON] ) відомо, що в період часу з 2009р по 2014р [PERSON] проживали однією сім`єю із [PERSON] за адресою проживання заявниці, вела з ним спільне господарство, та під час їх сумісного проживання у них народилася донька - [PERSON] . Після того, як [PERSON] розійшлася із [PERSON] , останній продовжував спілкуватися із дитиною, приймав участь в житті доньки. Свідок [PERSON] , сестра [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила факт того, що донька заявниці - [PERSON] , є донькою її ( [PERSON] ) брата, Зазначила, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] у період часу з 2009р по 2014р, у них народилася донька, з якою останній після розлучення із заявницею, спілкувався. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, вивчивши заяву та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Оцінюючи кожен аргумент, наведений заявником, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2009 та до листопада 2014 року фактично перебували у відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.01.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №92. У графі батько, за вказівкою заявниці, записаний [PERSON] , а у графі мати - [PERSON] . Як вказала заявниця та підтвердили свідки, [PERSON] з [PERSON] та донькою [PERSON] проживали разом за однією адресою, вели спільне господарство. [PERSON] визнавав доньку, піклувався про неї, цікавився її життям, проводив з нею дозвілля, утримував матеріально. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №289. Судом з`ясовано, що встановлення факту батьківства необхідне заявниці для захисту майнових та немайнових прав малолітньої дитини, які походять з родинних зав`язків між донькою та батьком. У ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Так, згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Наприклад, доказами батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та ін.). Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, відповідно до п. 1 постанови Пленуму № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що, за життя, [PERSON] виконував щодо [PERSON] обов`язки батька - піклувався про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально її утримував. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як визнання [PERSON] своєю дочкою [PERSON] , оскільки він виявляв щодо неї батьківську турботу та виконував обов`язки батька. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] встановлення факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових прав малолітньої дитини; можливості отримати іншим чином документ, що підтверджував б вищевказаний факт, немає, оскільки особа, яка являється батьком дитини на даний час померла; іншого порядку встановлення даного факту, окрім як судового, діючим законодавством не передбачено. Таким чином, проаналізувавши отримані в судовому засіданні пояснення заявника, покази свідків, а також усі зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що в свою чергу матиме наслідком внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Outcome: approved