Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою вказуючи, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], проте на час її народження, в свідоцтві про народження, її прізвище, зазначено як і дівоче прізвище матері «Сергеева», а запис про батька відсутній, оскільки на той час її батьки в шлюбі не перебували. В подальшому батьки одружилися і мати отримала прізвище батька «[PERSON]». [INFO] року її батько помер, і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на будинок та земельну ділянку. Вона є спадкоємцем за заповітом, оскільки батько при житті склав заповіт, яким їй як доньці заповів все належне йому майно. Однак для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй необхідно встановити визнання [PERSON] батьківства відносно неї. Також зазначила, що вона мешкала з матір'ю та батьком [PERSON] однією сім'єю до свого одруження, т.б. до 1976 року, після якого вона змінила прізвище на [PERSON]». [PERSON] весь час визнавав її своєю донькою, займався її вихованням, виявляв турботу, утримував та піклувався. Крім цього залишаючи заповіт він підтвердив власноручно, що заповідає своє майно, саме своїй доньці [PERSON] (1956 р.н.). В зв'язку з чим просить встановити факт визнання батьківства [PERSON], померлим [INFO] року відносно неї [PERSON], яка народилася [INFO] року. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Суду пояснила, що [PERSON] є її батьком. Однак в свідоцтві про її народження він не зазначений, оскільки на час її народження мати з ним одружена не була. Він з матір'ю одружився вже після її народження, проте ніяких змін до свідоцтва про народження внесено не було. Батько її виховував та утримував до її одруження, про що всім було відомо. Також пояснила, що [INFO] року батько помер. Після його смерті спадкоємцями є тільки вона як донька, її сестра [PERSON], та мати [PERSON] які на спадщину не претендують. Проте, при житті, [PERSON] на її ім'я склав заповіт, де зазначив, що все своє майно заповідає саме їй як доньці. Однак, враховуючи, що в свідоцтві про її народження спадкодавець не зазначений її батьком, їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом за меншу плату, необхідно довести, що вона є саме донькою померлого, хоча до нотконтори у встановленому законом порядку вона не зверталася і ніяких перешкод в отриманні зазначеного свідоцтва у неї немає. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю заявниці. На час її народження вона з батьком заявниці [PERSON] одружена не була, оскільки знаходилася в цивільному шлюбі, а тому його в свідоцтво про народження, батьком заявниці не записала. Проте він є біологічним батьком заявниці. Згодом, після народження [PERSON] вони з [PERSON] одружилися та проживали однією родиною. У них з чоловіком є ще одна спільна дочка [PERSON] Також пояснила, що після смерті її чоловіка вона на його спадщину не претендує. Не заперечує, щоб все спадкове майно за заповітом дісталося заявниці, а тому проти задоволення заяви, також не заперечує. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про дату місце і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність заінтересованої особи: [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він проживає по сусідству з родиною «[PERSON]». Він добре знав [PERSON], його дружину [PERSON] та їх доньку [PERSON] Вони мешкали однієї родиною, також разом з прабабою заявниці. Вважає, що заявниця доводиться саме донькою померлому [PERSON], оскільки він її виховував, опікувався називав її донькою, а вона його батьком. Ознайомившись з заявою, вислухавши пояснення заявниці [PERSON], заінтересованої особи: [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначена заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 01.04.2009 року [PERSON], який помер [INFO] року склав заповіт на ім'я дочці [PERSON] (1956 р.н.) згідно, якого він на випадок своєї смерті заповів останній земельну ділянку, що розташована на території Володарської селищної ради та домоволодіння [ADDRESS] а також все інше рухоме та нерухоме майно, що буде належати йому на день смерті де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, та взагалі все те, на що він за законом буде мати право. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.11.1956 року матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO] року зазначена [PERSON], відомості про батька відсутні. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.1975 року [PERSON] 09.08.1975 року уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка [PERSON]». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.01.1977 року [PERSON] 15.01.1977 року одружилася з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». Згідно повідомлення Володарської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер [INFO] року до Володарської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та підтверджується самою заявницею. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із змісту заявлених вимог вбачається, що заявниця просить встановити факт саме визнання батьківства померлою особою, щодо неї, проте суд вважає, що нею обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки особа щодо якої заявлено вимогу про визнання батьківства не володіє правосуб'єктністю, оскільки є померлою, а тому суд не може вирішити обсяг прав та обов'язків щодо такої особи, а інших вимог, зокрема про встановлення факту родинних відносин заявницею заявлено не було в зв'язку з чим заява задоволенню не підлягає. Крім цього, відмовляючи в задоволенні заяви, суд також виходив з того, що встановлення факту, який просить встановити заявниця, в даному випадку не створює для неї ніяких юридичних наслідків та не впливає на виникнення, зміну або припинення будь-яких майнових або немайнових прав, чи обов'язків, оскільки заявниці нічого не перешкоджає звернутися у встановленому законом порядку до нотконтори, до якої вона навіть не зверталася та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами справи та нею самою не заперечується, а інших перешкод у здійсненні цього права у неї немає, оскільки з цього приводу суду жодних доказів не надано, а тому її права не порушуються та відповідно не підлягають судовому захисту, в зв'язку з чим і з цієї підстави вимоги заявниці задоволенню не підлягають. Також слід зазначити, що заявницею при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 121,80 грн., однак враховуючи, що заявниці в задоволенні її заяви відмовлено, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України вважає, що дана сума судового збору поверненню заявниці не підлягає.

Outcome: dismissed