Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. В заяві зазначили, що вони є батьками дитини, яка народилася [INFO] у місті Харцизьк Донецької області. Заявники просять встановити факт народження громадянкою Республіки Казахстан [PERSON], [INFO], уродженка Республіки Казахстан, Східно-Казахстанська область, Бородулихинський р-н., с. Бородулиха - дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] у місті Харцизьк Донецької області, Україна. Вказати в актовому записі про народження дитини відомості про батька: громадянин України, [PERSON], [INFO], уродженець міста Харцизьк Донецької області та відомості про матір: громадянка Республіки Казахстан [PERSON], [INFO], уродженка Республіки Казахстан, Східно-Казахстанська область, Бородулихинський р-н., с. Бородулиха. Встановлення факту народження дитини їм необхідне для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факту її народження як громадянки України. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять заяву задовольнити. Представник заявника в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 03.07.2013 року було укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС міста Семей Східно-Казахстанської області, актовий запис № 1471. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.8) Судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи в м. Харцизьк Донецької області, [INFO] народила дівчинку вагою 3200,00 грамів, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 19.12.2017 року Центральною міською лікарнею м. Харцизька та свідоцтвом про народження від 24.03.2017 року, виданим Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану. (а. с. 9, 10). Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території. Тому суд вважає за необхідне прийняти до уваги дублікат медичного свідоцтва про народження № 15/11, копію свідоцтва про народження, фотознімки, оскільки інформація, яка міститься в них, підтверджується іншими доказами про справі, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що представник заявників звертався до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але листом № 15.321-119 від 10.01.2018 року йому було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки ним для підтвердження факту народження пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р.№ 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п.7 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого зразка. На підставі викладеного, з урахуванням того, що задоволення заяви не суперечить вимогам Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved