Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , звернулась до суду з заявою відповідно до якої просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті матері [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Луганська область, м. Стаханов, яка померла [INFO] у м. Алмазна Луганської області у віці 83 років та на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Свої заяву заявниця мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Маючи в наявності свідоцтво про смерть, заявниця звернулась до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області щодо реєстрації смерті матері, [PERSON] [INFO] року заявниця отримала відмову від Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області щодо реєстрації смерті своєї матері, оскільки були відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України та було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в зв`язку з чим заявниця і звернулась до суду. Заявниця в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.01.1957 року виданого Ленінським бюро РАДС в м. Ленінград, актовий запис № 198. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №84 виданого 02.05.2019 року [PERSON] померла [INFO] на території Луганської Народної Республіки, в м. Алмазна. Заявницею, як доказ обґрунтування своїх вимог, також надано до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, серії [NUMBER] від 07.05. 2019 року, актовий запис № 584. Відповідно до довідки від 26.06.2019 року № 5116-5000149530 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Заявниця звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану та листом від 03.07.2019 р. їй було відмовлено у проведені державної реєстрації смерті, так як надані документи не відповідають вимогам законодавства та було рекомендовано звернутися до суду. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» свідоцтво про смерть видане на території Луганської Народної Республіки не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана обставина унеможливлює проведення державної реєстрації смерті матері заявниці на території України. Отже, враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимога є обґрунтованою і доказаною, оскільки м. Алмазна Луганської області розташований на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому є всі підстави для встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Алмазна Луганської області. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 та п. 8 ч.1 статті 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved