Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту про те, що він постійно проживав на території України, станом на 24 серпня 1991 року. В обгрунтування заяви зазначив, що він народився в с.Бабин, Косівського району, Івано-Франківської області [INFO], де закінчив школу та працював у колгоспі 40-річчя жовтня. З лютого 1989 року та до теперішнього часу він постійно проживав на території України, а саме в с.Барвінково, Верховинського району, Івано-Франківської області у цивільному шлюбі з дружиною [PERSON] , з якою в них народилася дочка [PERSON] . На теперішній час він вимушений отримати паспорт для набуття об`єму всіх прав та обов`язків. Однак, коли він звернувся до Верховинського РС УДМС України в Івано-Франківській області з приводу отримання паспорта громадянина України, у його видачі йому було відмовлено з мотивів того, що у нього відсутні документи про його реєстрацію на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановити даний факт в позасудовий спосіб він не має можливості, такий необхідний йому для оформлення паспорта громадянина України, а тому просить заяву задовольнити. Ухвалою від 06.09.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав з аналогічних підстав. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в судовому засіданні зазначив, що дійсно заявнику було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у зв`язку з відсутністю інформації щодо реєстрації місця його проживання, що, в свою чергу призвело до неможливості доведення факту належності до громадянства України. В той же час за умови доведення заявником факту проживання на території України станом на 24.08.1991, не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджується факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону чітко визначає поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с Бабин, Косівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується ксерокопією паспорта громадянина СССР серії [NUMBER] , виданого 14.04.1979 Відділом внутрішніх справ Косівського райвиконкому Івано-Франківської області, в якому 03.03.1995 зазначено місце прописки с.Барвінково (а.с. 6). Згідно довідок, виданих Хороцівською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області від 17.02.2006, 23.05.2008, 04.09.2019 (а.с.7-8), [PERSON] , [INFO] , з 16.02.1989 і по даний час проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою виховав дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання [PERSON] на території України в с. Барвінково на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і по теперішній час, оскільки останній являється її чоловіком, з яким вона проживає в не зареєстрованому шлюбі з 16.02.1989 та виховала дочку. Свідок [PERSON] суду показала, що вона являється депутатом сільської ради і їй відомо, що [PERSON] до 1991 року проживав в с.Барвінково, Верховинського району, де проживає і по даний час. За наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] , як громадянина СРСР на території України станом на 24 серпня 1991 року. А оскільки встановлення даного факту заявнику необхідне для отримання ним паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved