Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви зазначає, що 31.10.1994 року їй видано свідоцтво про право власності на квартиру у [ADDRESS] виданого Львівською міською адміністрацією від 31.10.1994 року №1281. Крім того, її батьку [PERSON] належала житлова кімната, яка знаходиться в цій же квартирі, на підставі договору купівлі продажу від 29.03.2001 року посвідчене приватним нотаріусом Львівської нотаріальної контори Загвойською Н.І. Дані майнові права зареєстровано в Державному реєстрі речовий прав на нерухоме майно, про що видано відповідні документи. Разом з тим, при видачі свідоцтва та оформленні договору купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS] було допущено описку в написанні прізвища та по батькові її померлого батька, і замість прізвища « [PERSON] » вказано « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». Дану описку помітила, коли 23.07.2020 року звернулась до ЦНАП з пропозицією оформлення спадщини. Просить заяву задовольнити. Представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області подав 23.092020 року відзив на заяву. Заявниця 07.10.2020 року подала уточнення до прохальної частини заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), який проживав за адресою: [ADDRESS] , Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 31.10.1994 року Львівською міською адміністрацією згідно з розпорядженням №1281 від 31.10.1994 року, яке посвідчує право власності на квартиру [ADDRESS] та договору купівлі продажу квартири від 29.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І. та зареєстровано в реєстрі за №858, щодо купівлі продажу квартири [ADDRESS] . Представник заявниці подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності заявниці. Заявлені вимоги з врахуванням уточнень підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити. Представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області подав до суду заяву про те, що заяву підтримують, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Представник Виконавчого комітету Львівської міської ради подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні заяви покладаються на розсуд суду. У відповідності до положень ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №36. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , зазначено прізвище ім`я та по батькові « [PERSON] ». Проте, уже в свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 31.10.1994 року зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] в належить на праві власності « [PERSON] » та членам його сім`ї. Аналогічна ситуація вбачається у і договорі купівлі продажу квартири від 29.03.2001 року серії АВР №604524. У ньому зазначено, що [PERSON] ( Продавець), а з другої сторони « [PERSON] » (Покупець) уклали договір про таке: Продавець продала, а Покупець купив належну Продавцю на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] . З відповіді п`ятої Львівської державної нотаріальної контори від 14.07.2020 року №1027/2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , його спадкоємцем є [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Головного управління МВС України у Львівській області від 01.12.2011 року, [PERSON] , [INFO] , документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 23.07.2002 року, у зв`язку з обміном паспорта СРСР серії [NUMBER] , виданого ВВС Радянського РВК м.Львова 15.10.1976 року, де при написанні були допущені орфографічні помилки у прізвищі і імені «Гавлік Ришард» замість « [PERSON] ». Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, належать [PERSON] , а також, що у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилку в написанні прізвища, ім`я та по - батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved