Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 04 червня 2006 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,87 га в межах згідно з планом ( бригада №1, масив №6, ділянка №72), на території Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №012562, виданого Іванівською райдержадміністрацією та Іванівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області 09 грудня 2004 року, кадастровий номер : 5121884200:01:001:0033. 21 грудня 2006 року заявник отримав свідоцтво про спадщину за заповітом. На підставі даного свідоцтва 18 вересня 2007 року заявник отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 116892 площею 4,869 га в межах згідно з планом ( масив №6, діл. №72) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області. Заявник звернувся до реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проте отримав відмову у державній реєстрації через те, що в державному акті невірно вказано його прізвище, а саме в паспорті «Войніков», в державному акті «Войников». В свідоцтві про право на спадщину за заповітом прізвище заявника вказано вірно, кадастрові номери земельних ділянок та площа в вищезазначених документах співпадають. За таких обставин заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку . Представник заявника по довіреності надала у судове засідання заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявилась, просили справу слухати у їх відсутність. Суд, приймаючи до уваги заяви\~\~представника заявника та\~\~заінтересованої особи,\~\~ дослідивши матеріали справи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона обґрунтована та підтверджується матеріалами справи. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено та заявником доведено ті обставини , що 21 грудня 2006 року він отримав свідоцтво про спадщину за заповітом до складу якої входить земельна ділянка, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,87 га в межах згідно з планом (бригада №1, масив №6, ділянка №72), на території Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області, яка належала спадкодавиці [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №012562, виданого Іванівською райдержадміністрацією та Іванівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області 09 грудня 2004 року, кадастровий номер : 5121884200:01:001:0033, що підтверджується копією свідоцтва долученого до справи. На підставі даного свідоцтва 18 вересня 2007 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 116892 площею 4,869 га в межах згідно з планом ( масив №6, діл. №72) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червонознам»янської сільської ради Іванівського району Одеської області, копія якого долучена до матеріалів справи. При звернені до реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, було виявлено те, що в державному акті невірно вказано прізвище заявника , а саме в паспорті «Войніков», в державному акті «Войников». В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, що підтверджується листом відділу Держземагенства в Іванівському районі Одеської області від 16.06.2015 року № 9.13-66/15. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Отже заявнику було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень в звязку з тим, що в правовстановлюючому документі допущено помилку. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом досліджено надані заявником документи, які свідчать про допущену помилку, а саме копія паспорту заявника, копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з якого вбачається, що саме особа з прізвищем «Войніков» отримала у спадок земельну ділянку з кадастром номером 5121884200:01:001:0033, а згідно державного акту на дану земельну ділянку прізвище особи власника значиться як «Войников», що свідчить про наявну помилку у правовстановлюючому документі. Для того щоб використовувати земельну ділянку на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, заявнику необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю . Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити, факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved