Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою і свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] в с. Мішутине Путивльського району Сумської області помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживав по [ADDRESS] разом із [PERSON] , заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався, а спадщину після його смерті прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлого), оскільки перебувала на утриманні останнього. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0100909. Проте, нотаріусом в оформленні спадкових прав на належне [PERSON] спадкове майно заявнику було відмовлено в зв`язку з тим, що не підтверджено факт її перебування на утриманні [PERSON] . [PERSON] доводиться заявнику двоюрідним братом, при цьому він був одиноким, дітей не мав, після смерті чоловіка заявника [INFO] , вона з братом постійно проживали разом в будинку заявника по [ADDRESS] . В зв`язку з наявністю тяжких хвороб та перенесені через це операції, заявник з 1997 року по теперішній час пересувається на милицях, їй була призначена пенсія по інвалідності, що стало її доходом, але не значним та не основним, а тому посильну постійну матеріальну допомогу заявнику надавав [PERSON] , тобто утримував її. Посилаючись на зазначене, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона перебувала на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] в с. Мішутине Путивльського району Сумської області, у період часу з 1997 року і до смерті [PERSON] - [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, вподальшому надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву підтримала. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти задоволення заяви до суду не направила. Заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20.05.2020, [INFO] в с. Мішутине Путивльського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 12). На день смерті [PERSON] був зареєстрований один по [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживав, заповіт від його імені не посвідчувався, що підтверджується довідкою Рев`якинського старостинського округу Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 15.06.2020 № 73 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах на території Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 25-26). Як вбачається з акту від 10.01.2020, складеного комісією у складі депутата Рев`якинської сільської ради Путивльського району Сумської області Римшиної М.М. та сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно фактично постійно проживав з 1997 року до дня смерті, по [ADDRESS] разом із [PERSON] , [INFO] , яка своєчасно прийняла спадщину після його смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлого). При цьому, [PERSON] знаходилася на утриманні [PERSON] , оскільки з 1997 року була інвалідом та потребувала сторонньої допомоги (а.с. 14). З копій відповідних свідоцтв вбачається, що [INFO] в с. Рев`якине Путивльського району Сумської області помер [PERSON] , чоловік заявника (а.с. 8, 9, 10). [PERSON] має ряд захворювань, є особою з інвалідністю, їй призначена пенсія по інвалідності з 01.01.1997 (а.с. 6, 15-24). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо суду пояснили, що [PERSON] , заявник по справі, та померлий у 2002 році [PERSON] є двоюрідними сестрою та братом. Коли у заявника помер чоловік, а у [PERSON] матір, вони стали разом проживати в с. Рев`якине Путивльського району. Заявник має ряд захворювань, в тому числі і ніг, перенесла операцію, є особою з інвалідністю, їй не можна було піднімати важкого. [PERSON] працював в колгоспі різноробочим, він взяв на себе обов`язки по матеріальному утриманню [PERSON] , а також працював по господарству. Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає. З довідки приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округу Пустовойтова І.В. від 27.11.2020 № 204/01-16 вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] в порядку статті 531 ЦК Української РСР (1963 р.), є неможливим внаслідок відсутності документів, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні [PERSON] , в зв`язку з чим позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення вказаного факту (а.с. 27). За змістом ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст. 531 ЦК Української РСР (1963 р.), до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 1, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини (а.с. 27). Отже, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що дійсно [PERSON] , заявник у справі, перебувала на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] в с. Мішутине Путивльського району Сумської області, у період часу з 1997 року і до смерті [PERSON] - [INFO] , що є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved