Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 с. Липини 06 квітня 2017 року, доставлений племінником-опікуном в звязку з різким погіршенням стану: перестав спати, погано їсть, хоче покінчити життя самогубством. Вказує, що [PERSON], мешканець будинку-інтернату м. Берестечко, неодружений, являється інвалідом 2 групи, багаторазово лікувався стаціонарно з діагнозом параноїдна шизофренія, дипресивний синдром з суїцидальною тенденцією. Обєктивний стан на час огляду: контакту доступний, мислення сповільнене, емоційно збуджений, настрій знижений, вольові процеси знижені, суїцидальні тенденції утримуються, некритичний. З медичної карти амбулаторного хворого №1112 та заяви опікуна [PERSON] вбачається, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Виходячи з анамнезу та обєктивного стану, [PERSON]страждає на тяжкий психічний розлад «Параноїдна шизофренія, депресивний синдром з суїцидальною тенденцією», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Просить суд госпіталізувати недієздатного [PERSON] до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька. В судовому засіданні заявник представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення такої заяви не заперечувала Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Особа щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] вважає себе здоровою. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2017 року [PERSON] поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька, був доставлений племінником-опікуном в звязку з різким погіршенням стану: перестав спати, погано їсть, хоче покінчити життя самогубством. До матеріалів справи приєднано копію ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2011 року в справі за поданням виконавчого комітету Ніверцівської сільської ради органу опіки та піклування про призначення опікуна над недієздатною особою, з якої встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 січня 2006 року [PERSON] визнано недієздатним, оскільки він є інвалідом другої групи внаслідок психіатричного захворювання параноїчна шизофренія (а.с.7). Даною ухвалою призначено [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] (а.с.7зворот). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів за №374 від 07 квітня 2017 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в ВОПЛ №1 м. Луцька перебуває з 1971 року. Неодноразово лікувався стаціонарно з діагнозом параноїдна шизофренії. Поступає за скеруванням психіатра у звязку з неадекватною поведінкою: місяць тому випав з перил 2 поверху і надалі робить спроби суїциду, безпричинно падає на підлогу, каже, що зробить собі смерть. . Обєктивний стан на час огляду: контакту доступний, мислення сповільнене, емоційно збуджений, настрій знижений, вольові процеси знижені, суїцидальні тенденції утримуються, некритичний. З медичної карти амбулаторного хворого №1112 та заяви опікуна [PERSON] вбачається, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Виходячи з анамнезу та обєктивного стану, [PERSON]страждає на тяжкий психічний розлад «Параноїдна шизофренія, депресивний синдром з суїцидальною тенденцією», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В справі «Акопян проти України (заява № 12317/06) рішення від 05.06.2014, у п. 73 Європейський суд встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-111\~з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана у встановленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved