Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що вони, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями [PERSON], який помер 02 лютого 2017 року, та який доводиться їм чоловіком та батьком. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді долі в статутному капіталі ТОВ «Перша соціальна аптека 2016». З 15 листопада 2014 року вони всією сімєю перемістилися з тимчасово окупованої території з м. Донецька до м. Маріуполя та постійно проживали до дня смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою мешкають і на теперішній час. Коли протягом червня-липня 2018 року звернулися до нотаріальної контор з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено з тих підстав, що вони у встановлений законом шестимісячний строк не звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а документи на підтвердження постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відсутні. Таким чином, визнання вказаного юридичного факту необхідно їм для оформлення спадщини після смерті чоловіка та батька [PERSON] Заявники в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, за участю їхніх представників [PERSON] та [PERSON], заявлені вимоги підтримали. Представники заявників [PERSON] та [PERSON] у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю з викладених у заяві підстав. Заінтересовані особи засновники ТОВ «Перша соціальна аптека 2016» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання також не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти заявлених вимог не заперечували. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що родина [PERSON] чоловік [PERSON], дружина [PERSON] з двома дітьми синами [PERSON] та [PERSON], переїхала до Маріуполя приблизно чотири роки тому. Вони постійно мешкали за адресою: [ADDRESS]. Вона є їхньою сусідкою. Потім чоловік помер, а заявник з дітьми дотепер проживає за вказаною адресою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також підтвердила, що родина [PERSON] переїхала до м. Маріуполя взимку 2014 року, постійно мешкали за адресою: [ADDRESS]. Вона є їхньою сусідкою. Суд, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 02 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-НО № 995724 від 20.07.2017 року. Відповідно до наданих суду свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-НО № 373734 від 26.06.1997 року, свідоцтва про народження серії I-НО № 067329 від 05.05.2006 року та свідоцтва про народження серії I-НО № 031791 від 26.12.1997 року заявники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дружиною та дітьми померлого 02.02.2017 року [PERSON] Відповідно до акту № 26 від 26.06.2018 року КСН «Надія» [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 15 листопада 2014 року постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою № [NUMBER] від 30.01.2015 року про взяття на облік особи , переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON], [INFO], перемістився з тимчасово окупованої території, де проживав за адресою: [INFO], в м. Маріуполь, де зареєструвався за адресою: [ADDRESS]. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2018 року та від 12.07.2018 року приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на долю у статуному капіталі ТОВ «Перша соціальна аптека» після померлого 02 лютого 2017 року [PERSON] у звязку з тим, що вони не подали до нотаріуса відповідні заяви у шестимісячний строк про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька [PERSON] та ними не надано документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини на час її відкриття. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261\~ЦК України\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникам для оформлення спадкових прав, з урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованими особами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити даний факт неможливо. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявниками та підтверджених документами та показаннями свідків. На підставі викладеного,

Outcome: approved