Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою,згідно якої зазначила,що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після смерті батька, [PERSON] , відкрилась спадщина на земельні ділянки, що знаходяться на території Гостомельської селищної ради Київської області, що належали спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 948766; ЯД № 948575; ЯД № 948784; ЯД № 948521; ЯД № 948833; ЯД № 948725; ЯД № 948624 від 01.11.2007 року. Спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном, склавши заповіт, яким належні йому на праві власності земельну ділянку площею 0,9141 та кадастровий номер 3210945900:01:089:4157, ділянку площею 0,0315 та кадастровий номер 3210945900:01:073:4022 та ділянку площею 0,4753 га кадастровий номер 3210945900:01:084:4152, що знаходяться на території Гостомельської селищної ради Київської області, заповів їй, [PERSON] . Іншу земельну ділянку площею 0,3610 га кадастровий номер 3210945900:01:086:7025, ділянку площею 0,0948 га кадастровий номер 3210945900:01:080:4191, ділянку площею 0,2673га кадастровий номер 3210945900:01:066:4579 та земельну ділянку площею 0,1366 га кадастровий номер 3210945900:01:079:4233 спадкодавець заповів її брату, [PERSON] . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька вона не зверталася. Однак, з 29.06.2002 року вона зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем у житловому будинку по [ADDRESS] . Із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька в порядку, встановленому ст. 1270 ЦК України - вона також не зверталась. 31 січня 2019 року вона звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . На її заяву надійшла відповідь за № 210/01-16 від 06 лютого 2019 року, де повідомляється, що її заява про видачу свідоцтва про право на спадщину не може бути прийнята державним нотаріусом для її виконання та заведення спадкової справи. Причиною такої відмови стало те, що не підтверджено останнє місце проживання спадкодавця. Згідно відповіді Відділу реєстрації місця проживання Бучанської міської ради Київської області а також Відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України у Київській області місце проживання [PERSON] [INFO] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Між тим, факт реєстрації та проживання її батька у житловому будинку [ADDRESS] на час смерті підтверджується записом у його паспорті. Факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини саме за цією адресою підтверджується також Актом депутата Бучанської міської ради Київської області [PERSON] від 20.02.2019 року, копія якого додається до заяви. З огляду на те, що у 2008 році була втрачена будинкова книга, вона не має можливості підтвердити факт реєстрації та проживання її батька, [PERSON] , на день смерті за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного виникла необхідність у визначенні місця відкриття спадщини та встановленні факту постійного проживання разом із спадкодавцем за даною адресою в судовому порядку. Заявник просить встановити факт проживання та реєстрації [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просить ї задовольнити. Представник заінтересованої особи Бучанської міської нотаріальної контори у судове засідання не з`явився,згідно листа просить справу розглядати за їх відсутності (а.с.38). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився,згідно заяви просить справу розглядати за його відсутності,проти задоволення заяви не заперечує (а.с.27). Суд,заслухавши пояснення представника заявника,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає заяву такою,що підлягає до задоволення. Згідно п. 5 ч 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України цей перелік не є невичерпним, адже у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право». У судовому засіданні встановлено,що [INFO] помер батько заявника , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Бучанської міської ради Київської області 26.08.2008 року(а.с.6) Факт наявності між заявником та [PERSON] родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження заявника Серії [NUMBER] , виданим 11.10.1956 року та свідоцтвами про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 03.09.1977 року, Серії [NUMBER] від 22.11.1983 року та Серії ІV-БК № 253023 від 14.04.1990 року, (а.с.7-8) Також,у судовому засіданні встановлено,що спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном, склавши заповіт, яким належні йому на праві власності земельну ділянку площею 0,9141 та кадастровий номер 3210945900:01:089:4157, ділянку площею 0,0315 та кадастровий номер 3210945900:01:073:4022 та ділянку площею 0,4753 га кадастровий номер 3210945900:01:084:4152, що знаходяться на території Гостомельської селищної ради Київської області, заповів [PERSON] . Іншу земельну ділянку площею 0,3610 га кадастровий номер 3210945900:01:086:7025, ділянку площею 0,0948 га кадастровий номер 3210945900:01:080:4191, ділянку площею 0,2673га кадастровий номер 3210945900:01:066:4579 та земельну ділянку площею 0,1366 га кадастровий номер 3210945900:01:079:4233 спадкодавець заповів [PERSON] . Викладені вище обставини підтверджуються заповітом, посвідченим 31 липня 2008 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1785 та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.07.2008 року та державними актами на право власності на земельні ділянки від 01.11.2007 року(а.с.9-14). Також,у судовому засіданні встановлено,що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] заявник не зверталася. Із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька в порядку, встановленому ст. 1270 ЦК України заявник також не зверталась,що підтверджується витягом із спадкового реєстру. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено,що 31 січня 2019 року заявник звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті свого батька, [PERSON] , який помер [INFO] . На її заяву заявник отримала відповідь за № 210/01-16 від 06 лютого 2019 року, де повідомляється, що моя заява про видачу свідоцтва про право на спадщину не може бути прийнята державним нотаріусом для її виконання та заведення спадкової справи. Причиною такої відмови стало те, що не підтверджено останнє місце проживання спадкодавця.(а.с.15) У судовому засіданні встановлено,що заявник з 29.06.2002 року зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем у житловому будинку по [ADDRESS] . Викладені вище обставини підтверджуються паспортом заявника з відміткою про реєстрацію за даною адресою та Актом депутата Бучанської міської ради Київської області Османова М.Ш. від 20.02.2019 року(а.с.20-22). Факт реєстрації та проживання [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] на час смерті підтверджується записом у його паспорті,що підтверджується копією паспорта [PERSON] . Також дані обставини підтверджуються заповітом та договором дарування житлового будинку, посвідченими приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В.В. , з тексту яких вбачається місце реєстрації та проживання [PERSON] за даною адресою. Крім того, викладені обставини підтверджуються у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] ,які показали,що вони є сусідами заявника,яка проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю сім`єю.За даною адресою постійно проживав і її батько [PERSON] .За даною адресою він помер і заявник здійснювала його поховання. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Факт,який просить встановити заявник має для неї юридичне значення,у зв`язку з чим суд задовольняє заяву у повному обсязі. На підставі ст..ст.293,294,315,319 ЦПК України, ,

Outcome: approved