Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви заявник вказала, що вона до листопада 2014 року проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них 18.03.2002 року народився син [PERSON]. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року з [PERSON] на користь заявника були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 10.11.2015 року і до досягнення сином повноліття. Так, на виконання ухваленого рішення суду аліменти утримувались з [PERSON] до 30.09.2017 року включно шляхом стягнення 1/4 частки пенсії, яку він отримував. Однак, за інформацією Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в період з квітня по вересень 2017 року пенсія [PERSON] нараховувалась, але він її не отримував, у звязку з чим виплату пенсії йому було припинено, а виконавчий лист про стягнення аліментів повернуто стягувачу. За інформацією, яку заявник отримала при ознайомленні з виконавчим провадження, останнім відомим місцем проживання [PERSON] була адреса: Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Братське, вул. Перемоги, 64, де він проживав у свого знайомого без реєстрації. [PERSON] ніде не працював, його єдиним джерелом для існування була пенсія, яку він отримував. При спілкуванні заявника за відомим їй телефонами [PERSON], останній ще з початку 2017 року висловлював думку про виїзд на тимчасово окуповану територію до міста Донецька, звідки він родом, проте з квітня 2017 року будь-який зв'язок з [PERSON] був втрачений, з відомого місця фактичного проживання він виїхав, а телефони вимкнув. Так, з квітня 2017 року від [PERSON] не надходило ніяких відомостей, у звязку з чим заявник вимушена була звернутись до суду з даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі пояснивши при цьому, що задоволення даної заяви має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість призначення їй державної допомоги на утримання неповнолітнього сина, батько якого невідомо де перебуває та не сплачує призначених судом аліментів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що заявника знає більш ніж 10 років, вони мають добрі відносини та постійно спілкуються. Зазначила, що [PERSON] також знала, позаяк він був чоловіком заявника, востаннє вона його бачила в 2014 році. З 2016 року нічого про нього не чула, знає лише, що він виїхав до Донецька і більше не повернувся, там проживала його мати і він поїхав на її похорони. Свідок [PERSON], будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що заявник це його теща, знає її років 12, [PERSON] це чоловік тещі, якого він бачив останній раз у 2014 році влітку. Зазначив, що знає, що [PERSON] поїхав до Донецька, звідки він родом, потім вони спілкувались з ним по телефону, однак у 2016 році він пропав, телефон не відповідає і де він ніхто не знає. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з вимогами ст.ст. 305-309 ЦПК України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці постійного її проживання немає відомостей про місце її перебування. Так, факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці останнього відомого його проживання протягом одного року підтверджується як показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, так і письмовими доказами, що є в матеріалах справи. Задоволення даної заяви має для заявника юридичне значення, так як дає їй можливість для здійснення своїх як майнових так і немайнових прав, зокрема надає можливість призначення їй державної допомоги на утримання неповнолітнього сина, батько якого невідомо де перебуває та не сплачує призначених судом аліментів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 43 ЦК України, оскільки з квітня 2017 року про [PERSON] ніяких відомостей не надходило, початком його безвісної відсутності слід вважати 01.05.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved