Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, просила встановити юридичний факт приналежності її, [PERSON], до національності «німка». Свої вимоги мотивує тим, що народилася 23.06.1971 року в м.Львові, згідно відомостей свідоцтва про її народження серія І-СГ №270158 національність батька [PERSON], [INFO], вказано німець, матері [PERSON], [INFO] полька. Її дід по батьковій лінії, [PERSON], також був німецької національності, що підтверджується свідоцтвом про народження батька серії ІІ-НО №396808. У звязку з упередженим ставленням у повоєнні роки до людей німецької національності та через страх переслідувань, при виборі національності при отриманні паспорта радянського зразка національність заявника було зазначено «полька». Попри це, будучи народженою та вихованою в сімї етнічних німців, усе життя дотримується традицій свого народу, культури та мови. У звязку з наявністю наміру підтвердити свою етнічну приналежність до німецької національності та оформити документи для виїзду на постійне місце проживання на свою історичну батьківщину Федеративну Республіку Німеччина, оскільки така можливість передбачена Федеральним законом Німеччини «Закон вигнаних та біженців», розділ «Про пізніх переселенців»( з 14.09.2013 року вступили в силу зміни, які полегшують процедуру отримання статусу «пізнього переселенця») їй необхідно подати до відповідного уповноваженого органу у справах переселенців ФРН документ про приналежність на німецької національності. Відсутність документального підтвердження її німецької національності позбавляє її такого права. Висновками №45/03-29 від 08.04.2017 року, №86/03-29 від 22.07.2017 року Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області заявнику було відмовлено у внесенні виправлень в актовий запис про народження сина, [PERSON], шляхом зміни її національності з польки на німка. У звязку з чим звернулася до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених у ній. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяву підтримує в повному обсязі, заперечень немає. Представник заінтересованої особи Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду. У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення заявника, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в заяві слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспортних даних громадянина України, заявник [PERSON] народилася 23.06.1971 року в м.Львові (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ №270158 заявника [PERSON] в графі батько вказано [PERSON] (національність німець), в графі мати зазначено [PERSON], (національність полька) (а.с.9). Крім того, дід заявника [PERSON] теж за національністю був німцем, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-НО №396808 батька заявника (а.с.9), згідно якого [PERSON] народився 03.10.1924, в графі батько вказано [PERSON], національність німець. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ №106816, [PERSON], [INFO], в графі мати вказано [PERSON], національність полька (а.с.10). Висновком №45/03-29 від 08.04.2017 року про внесення змін до актового запису цивільного стану Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису цивільного стану шляхом зміни національності матері з полька на німка, у звязку з відсутністю підстав (а.с.12). Висновком №86/03-29 від 22.07.2017 року про внесення змін до актового запису цивільного стану Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису цивільного про народження сина [PERSON] стану шляхом зміни національності матері з полька на німка, у звязку з відсутністю підстав (а.с.13-14). Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень, тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Посилання заявника на те, що вона хоче відновити національність є безпідставним, оскільки встановлення факту національності не тягне для заявника правових наслідків, що підтверджується також, зокрема, і відсутністю у заяві вказівки на конкретне наслідкове значення. На підставіУказу Президента України № 70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи. В заяві не зазначено та до неї не надано заявником доказів, які б підтверджували, що встановлення факту національності породжує для заявника правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством. Суд враховує, що в ст. 24\~Конституції України закріплено\~рівність громадян та відсутність будь-яких привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Таким чином, на території України факт належності особи до будь-якої національності не тягне за собою юридичних наслідків. Згідно ст.11\~Конституції України держава\~сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до вимог\~ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські обєднання. Як визначено\~ст. 15 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські обєднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати звязки з особами своєї національності та їх громадськими обєднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Суд вважає, що в даному випадку право на індивідуальність, передбачене\~ст. 300 ЦК України\~не порушене, оскільки не зазначення в документах заявника національності «німка» не перешкоджає заявнику дотримуватися німецьких звичаїв, традицій, культури та виявляти почуття національного самоусвідомлення. Тобто, належність особи до певної національності залежить від її вільного волевиявлення і для реалізації особою своїх прав у цій сфері не потребує встановлення цього факту судовим рішенням, а не зазначення в документах заявника національності німка не перешкоджає заявниці відновлювати та зберігати етнічні походженні її роду, частіше відвідувати її родичів у Німеччині, а також можливість користуватися пільгами, які гарантуються особам німецького походження. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованою та безпідставною заявлену заяву про встановлення юридичного факту, а тому в задоволенні такої відмовляє.

Outcome: dismissed