Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , з 2010 року, який помер [INFO] . Посилаючись на те, що вони проживали однією сім`єю орієнтовно з 2000 року, вели спільне господарство, вона піклувалась про нього під час хвороби. Після смерті займалась його похованням. Шлюбні відносини не реєстрували у зв`язку з тим, що не мали в цьому потреби. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 08.05.2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 3/2020. Станом на 02.10.2020 року минув строк, встановлений законом для визначення кола спадкоємців, крім неї жодна з осіб після смерті [PERSON] не прийняла. Коли вона звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва право на спадщину, нотаріус пояснив, оскільки спадкодавець не залишив заповіту на її користь, а в зареєстрованому шлюбі з ним вона не перебувала, він позбавлений можливості видати свідоцтво на її ім'я про право на спадщину. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] [INFO] який помер [INFO] . Встановлення факту проживання однією сім'єю заявнику потрібно для захисту своїх майнових прав. Представник заявниці в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити та встановити факт проживання однією сім'єю. Зацікавлена особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали заяви, дослідивши копію спадкової справи № 3/2020, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Новокадацьким районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2465, [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Згідно спадкової справи № 3/2020 будь-які інші спадкоємці відсутні. Свідоцтво про поховання серія [NUMBER] [PERSON] видано на ім`я [PERSON] . У відповідності до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з підпунктом 4.2 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до підпункту 4.4 п. 4 глави 10 розділу ІІ вищевказаного Порядку факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved