Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказують, що після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки на підставі Державного акту серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Заявниця вказує, що на Державному акті серії [NUMBER] її матір помилково зазначено подвійним прізвищем « [PERSON] » (прізвище її колишнього чоловіка), та дошлюбним прізвищем «Павчук», вказана описка не дозволяє заявниці прийняти спадщину, а тому вона змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. З огляду на вищевикладене просила заяву задовольнити. Заявниця у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Заставнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] . (а.с.7) З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 05.04.1998 року, вбачається, що прізвище [PERSON] «Павчук». (а.с.10). Окрім того, у заповіті, складеному 08.07.2013 року [PERSON] , 1952 р.н., належну їй на праві власності земельну ділянку заповідає [PERSON] (а.с.11) Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 11.02.1997 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] , та після розірвання шлюбу повернула дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Разом з тим, 22.12.2005 року Заставнівською РДА видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , на ім`я « [PERSON] », яка на підставі розпорядження №370-р Заставнівської РДА від 10.10.2005 року, є власником земельної ділянки площею 1,39 га в адмінмежах Самушинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.14) Так, встановлено, що покійна [PERSON] після розірвання шлюбу з чоловіком [PERSON] у 1997 році, повернула собі своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », а тому підстав для видачі 22.12.2005 року Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , на ім`я « [PERSON] » не було, а тому суд приходить до висновку, про наявність описки в Державному акті. Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого докумену має юридичне значення для заявниці, в іншому порядку встановити факт належності вказаного документу, що підтверджуєть її право власності на спадкове майно заявниця не має можливості, виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі наведеного, та

Outcome: approved