Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 14 січня 2017 року є її двоюрідною сестрою. Свою заяву мотивує тим, що 14 січня 2017 року померла її двоюрідна сестра [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке заявник має намір успадкувати. З метою оформлення спадщини після смерті сестри заявник звернулася до нотаріальної контори. Однак, при оформленні всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося, що у заявника відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійною сестрою. Саме через це заявник не може реалізувати своє законне право на спадкування. Просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи Луцької міської ради Волинської області в судове засідання не зявилася, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Паспортом громадянина України серії АС №781439, свідоцтвом про народження стверджується, що заявник народилася 10 лютого 1949 року в селі Скабаровщина Горохівського району Волинської області. Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб стверджується, що заявник 07 лютого 1970 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище на «Ліштван». Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] померла 14 січня 2017 року. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.57-59 ЦПК України є належними та допустимими, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved