Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON], громадянки України, [INFO], померлої 01 січня 2016 року у місті Севастополі в Автономній Республіці Крим в Україні. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: довідкою про смерть №6 від 04 січня 2016 року, де вказана причина смерті [PERSON]: злоякісне новоутворення шейки матки, а\~також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. У березні 2016 року [PERSON] звернувся до Жовтневого відділу державної РАЦС ММУЮ у Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть матері, але йому було відмовлено, оскільки за предявленими ним документами, виданими на тимчасово окупованій території, провести це неможливо. У звязку з цим, заявник вимушений звернутися до суду в порядку п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення його особистих та майнових прав. Заявник не був присутній у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просив задовольнити вимоги та розглянути справу за його відсутності. Представник заявника вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі. Представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції просив розглянути вказану справу без його участі та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії АР456635, виданого Ленінським РВ УМВС України в місті Севастополі 12 серпня 2011 року, [PERSON] народилася 20 липня 1961 року у місті Маріуполі Донецької області. \~\~\~ З 17 березня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АІІ №091967, виданим відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, а також відміткою у паспорті жінки. До цього часу вона перебувала у шлюбі із [PERSON], шлюб з яким було розірвано, про що свідчить актовий запис №166, вчинений Жовтневим відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області від 23 лютого 1995 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (серії V-HO №422170, виданого 22 жовтня 1983 року), його матірю є [PERSON] та батьком [PERSON]. Отже, [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) А.А. є матірю заявника. 01 січня 2016 року [PERSON] померла у місті Севастополі в Автономній Республіці Крим внаслідок злоякісного новоутворення шейки матки. Про що медичним закладом, розташованим на тимчасово окупованій території, було видано лікарське свідоцтво про смерть №6 від 04 січня 2016 року. Вказані обставини відображені також у свідоцтві про смерть, виданим відділом ЗАГС Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, виданим 04 січня 2016 року. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~\~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявник звернувся до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом від 17.03.2016 року №129/4.2-06-116 йому було повідомлено, що реєстрацію смерті його матері за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4\~ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її сина, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved