Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження с. Слов'янськ, Слов'янського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, яка настала [INFO] року, посилаючись на те, що [INFO] року у місті Ясинувата, Донецької Народної Республіки помер її чоловік [PERSON], про що Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР було видане лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER]. За життя [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Для отримання коштів на поховання необхідно свідоцтво про смерть спадкодавця, в зв'язку з чим вона звернувся до Лоізвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, але їй в цьому було відмовлено, оскільки у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків. В судове засідання заявник не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Заварза С.А. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: м. Ясинувата, Донецької області, а починаючи з серпня 2014 року фактично мешкав за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2016 року він поїхав провідати свою матір, яка залишилася проживати в м. Ясинувата, Донецької області та [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 15.09.2016 року, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки. Після смерті чоловіка заявника [PERSON] заявник не має можливості отримати кошти на поховання, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть, а лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 15.09.2016 року, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки на території України є недійним. Заявник зверталася до Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про проведення реєстрації смерті [PERSON], але їй в цьому було відмовлено, про що свідчить відмова у проведенні державної реєстрації смерті керівника Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Заварза С.А. № 1883/15.13-04.05 від 18.10.2016 року в якій зазначено, що оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено копію документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, необхідно відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на тримання коштів на поховання та отримати пенсію по втраті годувальника. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved