Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт народження [PERSON], який народився [INFO] року в місті Севастополь АР Крим від матері [PERSON], [INFO], громадянка України. В заяві зазначено, що [INFO] року в пологовому будинку № 2 м. Севастополь АР Крим не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народила дитину - хлопчика [PERSON]. В липні 2016 року вона через свого представника звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області з метою зареєструвати народження дитини згідно законодавства України, але їй відмовлено в реєстрації з тих підстав, що нею не надано медичного свідоцтва про народження дитини форми 103/о, затвердженої нормами законодавства України та роз'яснено, що у її випадку підставою для реєстрації народження дитини є встановлення в судовому порядку факту її народження. Таким чином, вона позбавлена можливості зареєструвати народження дитини та отримати у подальшому закордонний паспорт для оздоровлення дитини за кордоном, а також взагалі в'їхати разом з дитиною та відвідувати своїх знайомих та родичів, які проживають на підконтрольній Україні території. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, від її представника, який діє на підставі договору про надання правової послуги, від 01.07.2016 р., [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до копії обмінної карти пологового будинку м. Севастополь від 18.02.2016 року з якої вбачається, що, [PERSON]. народила [INFO] року здорову дитину чоловічої статі. В липі 2016 року [PERSON] через свого представника, [PERSON] звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області з метою зареєструвати народження дитини згідно законодавства України. Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо реєстрації народження дитини на території України від 06 липня 2016 року,№ 1890/05/1-06-100 заявниці [PERSON] було відмовлено в реєстрації з тих підстав, що нею не надано медичного свідоцтва про народження дитини форми 103/о, затвердженої нормами законодавства України та роз'яснено, що у її випадку підставою для реєстрації народження дитини є встановлення в судовому порядку факту її народження. Таким чином, вона позбавлена можливості зареєструвати народження дитини та отримати у подальшому закордонний паспорт для оздоровлення дитини за кордоном, а також взагалі в'їхати разом з дитиною та відвідувати своїх знайомих та родичів, які проживають на підконтрольній Україні території. В березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р.сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому зазначені вище документи, які свідчать про народження дитини, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв'язку з чим заявник не може зареєструвати народження свого сина. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження її дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved