Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Заявники звернулися до Южного міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2013 року помер чоловік заявника [PERSON] та батько заявника [PERSON] [PERSON]. Заявники, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, являються спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті [PERSON]. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини заявники звернулися до приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. Однак в подальшому спадкоємець [PERSON] прийняв рішення відмовитися від прийняття спадщини в звязку з проживанням за межами України в [PERSON] Федерації та небажанням володіти майном за межами країни проживання та несення обовязків по утриманню спадкового майна. З метою оформлення відмови від прийняття спадщини, [PERSON] в кінці грудня 2013 року приїхав до України, але в звязку з тим, що приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу [PERSON], який вів спадкову справу, трагічно загинув, в звязку з чим спадкова справа була передана до архіву, та йому надали пояснення в нотаріальній конторі, що потрібен час для передачі спадкової справи з архіву іншому нотаріусу. В звязку з тим, що заявник [PERSON] проживає за межами України та для його приїзду в Україну для оформлення відмови від прийняття спадщини потрібен час та значні грошові кошти, враховуючи можливу загрозу перебуванню заявника, як громадянина [PERSON] Федерації, на території України, [PERSON] надіслав [PERSON] нотаріально завірену довіреність для оформлення останньою від його імені відмови від прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Южненської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення відмови від прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі відмовив в цьому, пояснивши, що [PERSON] пропущений строк для цього, передбачений ст. 1273 ЦК України та рекомендував звернутися з заявою про встановлення факту невизнання його спадкоємцем. Встановлення факту невизнання [PERSON] спадкоємцем має значення для охорони прав та інтересів заявників щодо здійснення особистих немайнових та майнових прав, щодо спадкового майна. На підставі вищевикладеного, заявники просять суд встановити факт невизнання [PERSON], [INFO], спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 19.05.2013 року та вважати заяву [PERSON] про прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 19.05.2013 року, неподаною. В судове засідання заявники не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи по справі в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.2013 року помер чоловік заявника [PERSON] та батько заявника [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №336992, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції 20.05.2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Заявники, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, являються спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті [PERSON]. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини заявники звернулися до приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. Однак в подальшому спадкоємець [PERSON] прийняв рішення відмовитися від прийняття спадщини в звязку з проживанням за межами України в [PERSON] Федерації та небажанням володіти майном за межами країни проживання та несення обовязків по утриманню спадкового майна. З метою оформлення відмови від прийняття спадщини, [PERSON] в кінці грудня 2013 року приїхав до України, але в звязку з тим, що приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу [PERSON], який вів спадкову справу, трагічно загинув, в звязку з чим спадкова справа була передана до архіву, та як надали пояснення в нотаріальній конторі, потрібен час для передачі спадкової справи з архіву іншому нотаріусу. В звязку з тим, що заявник [PERSON] проживає за межами України та для його приїзду в Україну для оформлення відмови від прийняття спадщини потрібен час та значні грошові кошти, враховуючи можливу загрозу перебуванню заявника, як громадянина [PERSON] Федерації, на території України, [PERSON] надіслав [PERSON] нотаріально завірену довіреність для оформлення останньою від його імені відмови від прийняття спадщини, подання заяви про визнання поданої заяви про прийняття спадщини неподаною, копія якої міститься в матеріалах справи. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Южненської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення відмови від прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі відмовив в цьому, пояснивши, що [PERSON] пропущений строк для цього, передбачений ст. 1273 ЦК України та рекомендував звернутися з заявою про встановлення факту невизнання його спадкоємцем. Встановлення факту невизнання [PERSON] спадкоємцем має значення для охорони прав та інтересів заявників щодо здійснення особистих немайнових та майнових прав щодо спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На даний час законом не визначено іншого порядку встановлення факту невизнання [PERSON] спадкоємцем, тому суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити та встановити факт невизнання [PERSON] спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 19.05.2013 року та вважати заяву [PERSON] про прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 19.05.2013 року, неподаною.

Outcome: approved