Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.1996 року на праві власності належить жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: місто Первомайськ, Миколаївської області, вулиця Кубанська 21. Маючи намір зареєструвати дане майно та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, він звернувся із заявою від 27.04.2018 року до державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. На його заяву 04.05.2018 року, йому було надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень через розбіжності в написанні прізвища власника, що не дає змоги однозначно встановити приналежність правових документів до особи. Так, було встановлено, що при перекладі з російської на українську мову в зазначеному вище свідоцтві про право на спадщину за законом помилково вказано його прізвище «Титомир» замість «Тітомир». Тому він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджується його паспортом громадянина України, а також свідоцтвом про народження, де його прізвище зазначено на російській мові як «Титомир». В судове засідання заявник надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав вимоги, викладені в заяві в повному обсязі та просив про її задоволення. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, заперечення проти задоволення заяви суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи, а саме копії паспорту та картки фізичної особи платника податків заявника (а.с. 3), копії свідоцтва про народження заявника (а.с.4), копії свідоцтва про право на спадщину (а.с. 5), копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), копії довідки квартального комітету (а.с.7), підтверджують факт помилки в написані прізвища заявника, що є наслідком довільного перекладу з російської, а тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.08.1996 року, потребує підтвердження належності їх [PERSON], так як там його прізвище зазначено не вірно як «Титомир» замість «Тітомир». Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ч. 2 п. 5 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановити факт належності [PERSON] вищезазначеного документу.

Outcome: approved