Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Заявник звернулась до Старобільського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є бабусею неповнолітнього [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . На даний час [PERSON] залишився без батьківського піклування, оскільки заявник звернулася до Старобільського районного суду з позовом щодо позбавлення батьківських прав батька дитини, а з матір`ю дитини втрачено зв`язок у 2012 році. На теперішній час місце знаходження [PERSON] не встановлено та вона перебуває в розшуку, як особа безвісно відсутня. Заявник зазначає, що визнання [PERSON] безвісно відсутньою має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення опіки над неповнолітньою дитиною. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, в заяві [PERSON] просила суд розглянути справу без її участі та участі її представника. Представник заінтересованої особи Старобільської РДА в судове засідання не з`явилась, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши у своїй сукупності та взаємозв`язку всі матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до такого висновку. За нормою\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами\~ст.305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна. Відповідно до паспорта громадянина України, [PERSON] народилась [INFO] у с. Калмиківка Старобільського району Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] дійсно є матір`ю неповнолітнього [PERSON] . Відповідно до довідки, наданої 27.07.2020 року начальником Старобільського ВП ГУНП в Луганській області Передковій Л.В., її невістка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває в розшуку як особа, безвісно відсутня. Даний факт було внесено до ЄРДР за № 12020130580000123 від 05.03.2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України та [PERSON] оголошено в розшук. Відповідно до копії витягу з ЄРДР за № 12020130580000123 від 05.03.2020 року, 04.03.2020 року до Старобільського ВП ГУНП в Луганській області надійшла заява [PERSON] про те, що в липні 2009 року її невістка [PERSON] , [INFO] , поїхала на заробітки та до теперішнього часу не повернулась. Відповідно до інформації, наданої УДМС України в Луганській області від 24.11.2020 року, [PERSON] з заявою про видачу паспорта для виїзду за кордон не зверталася. Відповідно до інформації, наданої Старобільським ВП ГУНП в Луганській області 28.12.2020 року, працівниками відділу кримінальної поліції ВП ГУНП в Луганській області було здійснено всі можливі оперативно-розшукові заходи щодо виконання вказівки в порядку п. 4 ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» по ОРС № 361 від 05.03.2020 року щодо безвісти зниклого. Відповідно до інформації, наданої військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України, станом на 31.03.2021 року відомості в Реєстрі дозволів для для переміщення осіб в районі проведення АТО/ООС відносно [PERSON] , [INFO] , відсутні. Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України 03.02.2021 року, згідно інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний корднон України», відомості про перетин державного кордону [PERSON] не виявлено. Згідно зі ч.1\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Згідно з ч.2\~ст.43 ЦК України\~у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6\~ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження №61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18). Таким чином з урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, враховуючи, що відомості про місце перебування [PERSON] відсутні понад десяти років, суд приходить до висновку, що подану заяву [PERSON] слід задовольнити. Крім того, ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 19.02.2021 року [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі. Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», фізичною особою за подання заяви сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. 00 коп. Таким чином з [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved