Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Заявницею [PERSON] подано до суду заяву в інтересах [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В заяві зазначається, що [PERSON] в силу психічного стану не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судове засідання зявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] не зявилися, про день та час судового розгляду справи їх повідомлено. Заявницею [PERSON] та представником заявника [PERSON] подано письмову заяву про проведення судового розгляду справи у їх відсутність та просять задовольнити заяву про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В судове засідання представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Жовтневої сільської ради [PERSON] не зявилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, заперечень проти заяви не має. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.293, п.1 ч.2 ст.293, ч.1 ст.316 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричними закладом. У заяві мають бути викладені обставини, які свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, і про їх наслідки у вигляді нездатності особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 3 ст. 238 ЦПК). Частиною 1\~ст.30, ст.39 ЦК України\~встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Пунктами 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року №3 встановлено, що відповідно до ст.143 ЦПК при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров'я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. В справах про визнання громадян обмежено дієздатними такими даними можуть бути акти міліції і громадських організацій, рішення товариських судів та інші докази, які підтверджують факти зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, а також, що громадянин ставить себе і свою сім'ю в тяжке матеріальне становище. Звернути увагу судів на необхідність неухильного виконання вимог ст.259 ЦПК щодо розгляду справ про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним з обов'язковою участю представника органу опіки та піклування. Громадянин, щодо якого розглядається справа, викликається в судове засідання, якщо це можливо за станом його здоров'я. Неявка громадянина в судове засідання не позбавляє суд права розглянути справу в його відсутності при додержанні вимог, передбачених ст.172 ЦПК. Рішення суду в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним повинно відповідати вимогам ст.203 ЦПК. В резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Вирішення інших питань (наприклад, про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить. Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника, а також у разі потреби надіслати копію рішення за місцем роботи чи проживання особи, визнаної обмежено дієздатною, для організації і здійснення контролю за її поведінкою. Відповідно до довідки Устинівської районної лікарні Кіровоградської області за №706 від 15 грудня 2017 року, \~[PERSON], народився: 08 червня 1998 року, місце народження: с. Новокиївка Устинівського району Кіровоградської області, зареєстрований жителем за адресою: с. Новокиївка Устинівського району Кіровоградської області, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Помірна розумова відсталість, мікроцефалія, пара парез. Атрофія зорових нервів. Визнаний інвалідом ІІ-ої групи з дитинства з 2016 року безтерміново».\~ У висновку судово-психіатричної експертизи за №50 від 09 лютого 2018 року комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» зазначено: «[PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Помірна розумова відсталість, мікроцефалія, пара парез. Атрофія зорових нервів. Визнаний інвалідом ІІ-ої групи з дитинства з 2016 року безтерміново». «[PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі тяжкої розумової відсталості; за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними; потребує накладення опіки». \~ Визнання фізичної особи недієздатною, поряд з обмеженням цивільної дієздатності фізичної особи, є способом охорони та захисту прав суб'єктів цивільних відносин. Єдиною підставою для визнання фізичної особи недієздатною є наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа оголошується недієздатною лише на підставі судового рішення. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] відповідно до медичних документів та висновку судовопсихіатричної експертизи страждає психічним захворюванням в формі глибокої розумової відсталості, є інвалідом ІІ групи з дитинства, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними, потребує накладання опіки, і зазначені в заяві вимоги про визнання [PERSON] недієздатним підлягають задоволенню як обгрунтовані відповідно до ст.39 ЦК України, так як фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ст.ст.41,60 ЦК України,\~ст.241 ЦПК України,\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.ст.63,64 ЦК\~України визначено, що опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] у житловому будинку у с. Новокиївка. Відповідно до поданих документів [PERSON] має можливість за станом здоровя виконувати обовязки опікуна.\~\~Матеріалами справи підтверджується, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої сільської ради не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] та \~над його майном. [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад, що абсолютно позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги, яку належним чином може надати [PERSON], яка є його матірю. Таким чином, згідно висновку судово-психіатричної експертизи [PERSON] потребує опіки, і в звязку з обставинами, які свідчать про стійкий та психічний розлад його здоровя та про наслідки у вигляді нездатності ним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд вважає за необхідне задовольнити заяву в частині призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] та \~над його майном. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved