Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.09.2016 року в селищі Землянки м. Макіївка Донецької області помер її чоловік. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Макіївка Донецької області. Заявниця звернулася до Покровського районний відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. Але свідоцтво їй не видали, оскільки м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією, та видані документи на такій території є недійсними і такими, що не створюють правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.4-5) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31.07.1971 року. (а.с.7) Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.13-14) Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 389 від 12.09.2016 року [PERSON] помер 11.09.2016 року в сел. Землянки м. Макіївка Донецької області, причина смерті: хронічна серцева-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 стадії. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.10). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її чоловіка, виданого державним органом України.

Outcome: approved