Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Заявник звернулась з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю з [PERSON], встановлення факту здійснення постійного догляду за [PERSON], зазначивши, що [PERSON] як інвалід 2 групи була безоплатно забезпечена автомобілем. В звязку з хворобою та неможливістю себе обслуговувати мати потребувала догляду, тому вона переселилась до неї, здійснювала за нею догляд, її обслуговування, вела разом з нею спільне господарство та була членом її сімї. 07.05.2015 року мати померла. Після смерті матері вона має намір переоформили на себе належний матері автомобіль, тому їй необхідно встановити факти, що вона здійснювала догляд та проживала до моменту смерті матері разом з нею. В судовому засіданні уточнила, що проживала разом з матір'ю та здійснювала за нею догляд з березня 2014 року по березень 2015 року. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що її мати [PERSON] хворіла останній рік до смерті, тому потребувала догляду та допомоги. В звязку з цим вона фактично проживала разом з матір'ю, доглядала за нею, готувала їй їжу. Разом з нею в квартирі матері проживала і її молодша дитина, а двоє старших дітей з чоловіком проживали за місцем їх реєстрації. Разом з матір'ю проживав її чоловік, є ще молодша дочка, до якої у березні 2015 року мати виїхала до Іспанії, де і померла. Заінтересованою особою подано заяву про розгляд справи у відсутність представника. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши подані письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне: Відповідно до ст.256,ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення зазначених в заяві фактів заявниці необхідно для вирішення питання про залишення в її користування транспортного засобу, яким була забезпечена померла [PERSON] як інвалід 2 групи відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями// Затв. постановою КМУ від 19.07.2006 року №999. [PERSON] була забезпечена автомобілем, який 19.10.2007 року було подаровано громадянином [PERSON] Головному управлінню праці та соціального захисту населення Житомирської обласної держадміністрації для його передання в користування [PERSON] з правом його переоформлення на члена родини, який проживав з нею на момент її смерті. [PERSON] померла 07.05.2015 року в Іспанії в м.Мадрид. Відповідно до довідки №336 від 06.08.2015 року, виданої Коростенським ВЖРЕП №3 на підставі акту сусідів від 06.08.2015 року, заявниця проживала без реєстрації з матір'ю [PERSON] [ADDRESS], доглядала її. Період проживання в довідці не вказано. Відповідно до поданих заявницею документів її матір'ю є [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ТП №254397 від 29.07.1978 року). Доказів того, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, заявником не подано. Законодавство України передбачає такі категорії осіб, що потребують догляду: діти-інваліди віком до 18 років; інваліди І групи або особи, які досягли 80-річного віку; інваліди І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду; інші громадяни похилого віку, інваліди,\~ діти-інваліди та хворі,\~ які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування. Доказів того, що [PERSON] являється особою, яка потребувала постійного стороннього догляду та була не здатна до самообслуговування, заявником не подано. Свідок [PERSON] свідчив про те, що є знайомим заявниці та померлої [PERSON], зі слів якої йому було відомо, що її дочка [PERSON] допомагала їй, доглядала за нею. Свідок [PERSON] дав показання про те, що тривалий час товаришує з чоловіком заявниці і коли з товаришем вони заїздили до матері заявниці, то там була і вона. Свідок [PERSON] свідчила про те, що проживає по-сусідству з померлою [PERSON]. З заявницею часто бачилась до березня 2015 року. Думає, що вона проживала у матері, яка хворіла. Свідок [PERSON], чоловік заявниці, показав, що мати його дружини хворіла останні 10 років онкологічним захворюванням. Приблизно рік до березня 2015 року він, заявниця та їх діти доглядали тещу. Дружина майже постійно проживала в матері, так як та хворіла та потребувала догляду. Таким чином, свідки заявника свідчили про те, що заявник перебувала в житлі [PERSON], надавала їй допомогу в побутових питаннях, однак ці свідчення не є доказом того, що заявник постійно проживала з вказаною особою, що місце проживання [PERSON] було єдиним місцем постійного проживання заявника, мала з нею спільний бюджет, вела спільне з нею господарство. Заявник має власну родину, власне житло, в якому зареєстрована. Згідно ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. На пропозицію суду подати додаткові докази щодо родинного звязку з померлою та необхідності постійного догляду за нею заявник відмовилась. Проаналізувавши всі представлені докази в сукупності суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено факт перебування в родинних відносинах з померлою 07.05.2015 року [PERSON], постійного проживання з нею однією сімєю (постійне спільне проживання, ведення спільного побуту) до часу її смерті, здійснення догляду за нею як за особою, яка такого догляду потребувала. За таких обставин, заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed