Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на час відкриття спадщини, починаючи з 1968 року по [INFO] за адресою [ADDRESS] В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що починаючи з 1968 року по [INFO] (день смерті [PERSON].) проживала однією сім'єю спільно з [PERSON] без реєстрації шлюбу в [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? житлового будинку а адресою: [ADDRESS], та земельної частки (паю) розміром 5,5500 га, розташованої на території Танюшівської сільської ради. 09.09.2016 вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено. Заявник та її представник, який діє на підставі довіреності від 22.11.2016 за реєстровим №142, в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами згоден. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 27.05.2016 виконавчим комітетом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Луганської області, земельної ділянки площею 5,5500 га, розташованої на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на домоволодіння, виданим 13.12.2005 Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10430784 від 18.04.2006, державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданим Новопсковською районною державною адміністрацією 31.03.2006, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34529614 від 05.03.2015. 09.09.2016 щодо майна померлого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Чернявською І.В. за заявою [PERSON] заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 59474267. Відповідно до роз'яснення приватного нотаріуса, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки у заявника відсутні документ на підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що дуже добре знає заявника та знав померлого [PERSON], оскільки вони перебували у дружніх стосунках, тому з впевненістю може підтвердити той факт, що заявник та [PERSON] з 1968 року по день смерті [PERSON] [INFO] проживали спільно як подружжя, вели спільне господарство, у них народилося троє дітей. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, з заявником проживає по сусідству, та підтвердила, що заявник з 1968 року проживала однією сім'єю з [PERSON] до самої його смерті [INFO]. Вони жили як сім'я, у них народилося троє дітей, вони вели спільне господарство, мали спільний побут. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Актом, складеним вуличним депутатом Танюшівської сільської ради по [ADDRESS] [PERSON] у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що заявник дійсно проживала, а також вела спільне господарство з [PERSON] з 1968 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має для заявника юридичне значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту проживання заявника [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з 1968 року по день смерті останнього, тобто по [INFO], більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved