Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Заявники звернулись до суду з вказаною заявою 10.04.2017 року мотивуючи тим, що з 30.09.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, за таких обставин просять шлюб між ними розірвати. Заявник [PERSON] в судове засідання не з' явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.05.2017 року подав до канцелярії суду заяву про проведення судового засідання без його участі, заяву підтримує та просить шлюб розірвати. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 08.05.2017 року подала до канцелярії суду заяву про проведення судового засідання без її участі, не заперечує проти розлучення та просила залишити їй прізвище «Контуш». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.09.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], 11.05.2003, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини ( а.с. 5,6). При вирішенні питання суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що заявники наміру зберігати сім'ю не мають, надавати строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, що підтверджується поданими ними відповідними заявами ( а.с. 16,19). Протягом тривалого часу сторони сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, просить суд залишити їй прізвище «Контуш». На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сторонами сплачено судовий збір в розмірі по 320 грн. кожним. Враховуючи наведене та

Outcome: approved