Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 07 березня 2016 року в м. Ватутіне Черкаської області є для неї, [PERSON] (родове прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженці [INFO], проживаючої в [INFO] матірю, посилаючись на те, що 07 березня 2016 року померла її мати [PERSON], актовий запис № 48. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2,06 та 1,94 гектарів розташованих в адмінмежах Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, які призначені для ведення товарного сільського виробництва. 13 грудня 2003 року секретарем Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області був посвідчений заповіт [PERSON] відповідно до якого вона є спадкоємицею. Вона звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак при перевірці документів були виявлені розбіжності в написанні прізвищ, а тому їй необхідно встановити факт родинних стосунків. Згідно свідоцтва про смерть, її мати зазначена як [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку її мати зазначена як [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження від 06 червня 1955 року, у Чижівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Безоглюк». Згідно паспорта громадянина України, виданого 03 липня 2007 року Ватутінським МВ УМВС України Черкаської області, вона зазначена як [PERSON], [INFO], уродженка с.Чижівка Звенигородського району Черкаської області. Згідно свідоцтва про народження, виданого Чижівською сільською радою, 18 грудня 1967 року народилася [PERSON], в графі батьки зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Чижівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, вона також зазначена як [PERSON], яка зареєструвала шлюб 10 жовтня 1987 року в Чижівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області із [PERSON]. Особа, яка виписувала документи, допустила помилку, на яку вона своєчасно не звернула уваги, а тому змушена зараз звернутися із вказаною заявою до суду. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа, яка є дочкою [PERSON] стверджується наявністю в неї всіх оригіналів документів та зможуть даний факт підтвердити свідки. Від Ватутінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Черкаській області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заявлені вимоги підтримують. Заслухавши заявника, свідків, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2016 року померла мати заявниці, [PERSON], актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2,06 та 1,94 гектарів, розташованих в адмінмежах Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, які призначені для ведення товарного сільського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.11). 13 грудня 2003 року секретарем Чижівської сільської ради був посвідчений заповіт [PERSON] (а.с.10), відповідно до якого заявник є спадкоємицею. Заявник звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак при перевірці документів були виявлені розбіжності в написанні прізвищ, а тому їй необхідно встановити факт родинних стосунків. Згідно свідоцтва про смерть, мати заявника зазначена як [PERSON] (а.с.7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, мати заявника зазначена як [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про одруження від 06 червня 1955 року (а.с.9), у Чижівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Безоглюк». Згідно паспорта громадянина України, виданого 03 липня 2007 року Ватутінським МВ УМВС України Черкаської області (а.с.5), заявник зазначена як [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Чижівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, 18 грудня 1967 року (а.с.8) народилася [PERSON], в графі батьки зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб від 10 жовтня 1987 року (а.с.9), виданого Чижівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, заявник також зазначена як [PERSON], яка зареєструвала шлюб із [PERSON]. Особа, яка виписувала документи, допустила помилку на яку заявник своєчасно не звернула уваги, а тому змушена зараз звернутися із вказаною заявою до суду. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа, яка є дочкою [PERSON] підтверджується матеріалами справи та показами свідків: [PERSON] та [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3\~ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази родинного звязку між [PERSON], та [PERSON]. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». На підставі ст. 256 ЦПК України та

Outcome: approved