Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, яке має дітей. В обґрунтування заяви зазначили, що 01 червня 2018 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 116. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство не ведеться з жовтня 2020 року. спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки та втрату почуття любові один до одного. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо. В судове засідання заявники не з`явилися, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності та підтримали заяву про розірвання шлюбу. Представник заявника [PERSON] - адвокат Берзінь С.Л. у судове засідання не з`явився, проте надав суду клопотання про здійснення розгляду справи без його участі. Заінтересована особа - в.о. начальника відділу Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гудкова. К. до суду не з`явилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої просила проводити судове засідання за її відсутності, заперечень проти заяви не мають. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються крім іншого справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 01 червня 2018 у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 9) З матеріалів справи вбачається, що подружжя мають дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10) Сімейно-шлюбні відносини заявники припинили, спільне господарство не ведуть. Між ними досягнута згода щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини (а.с. 11). Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду спільну заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved