Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підтвердження позовних вимог заявниця [PERSON] зазначила, що 27 січня 2000 року в Дунаєвецькій державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в с.Заставля Дунаєвецького району Хмельницької області, також 27 січня 2000 року в Дунаєвецькому МКП «Інвентар бюро» зареєстровано її право власності на вказане майно. Однак заявницею було виявлено розбіжність написання її «по-батькові»: в свідоцтві про право на спадщину її «по-батькові» вказано як «Афанасіївна» , а в паспорті громадянина України «Опанасівна», через що вона не може належним чином розпоряджатися своїм майном. Заявниця [PERSON] звернулась у Дунаєвецьку державну нотаріальну контору Хмельницької області, проте отримала відповідь про неможливість внесення виправлення до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у ньому прізвище, імя та по-батькові заявниці було записано згідно паспорту, який був дійсний на той час. Тому заявниця [PERSON] була змушена звернутись до Дунаєвецького райсуду Хмельницької області. Заінтересована особа: представник виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради в поданій до судового засідання заяві проти задоволення заявлених вимог не заперечують, позов визнають, справу просять розглянути без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 2000 року в Дунаєвецькій державній нотаріальній конторі заявниця [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в с.Заставля Дунаєвецького району Хмельницької області, також 27 січня 2000 року в Дунаєвецькому МКП «Інвентар бюро» зареєстровано право власності останньої на вказане майно. Проте лише нещодавно заявницею було виявлено розбіжність написання її «по-батькові». Так в свідоцтві про право на спадщину її «по-батькові» вказано як «Афанасіївна», а в паспорті громадянина України «Опанасівна», через що вона не має змоги розпоряджатися своїм майном належним чином. Згідно повідомлення Дунаєвецької державної нотаріальної контори від 18.12.2015 року видно, що нотаріус не може внести виправлення у свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою 27 січня 2000 року за р.№ 160 після [PERSON], померлої 28.01.1997 року, оскільки у цьому свідоцтві прізвище, імя, по-батькові заявниці було записане згідно паспорту, який був дійсний на той час, що підтверджується реєстром для реєстрації нотаріальних дій, в якому було про це вказано. Суд дослідив, що в свідоцтві про народження серії ЯТ №626144, виданому Дунаєвецьким бюро ЗАГСу на основі актового запису №21 від 15 жовтня 1949 року (копія додається) по-батькові заявниці вказане російською мовою як «Афанасьевна», а імя батька як «Афанасій». У свідоцтві про шлюб з [PERSON] серії ІІ-АГ №253059 її по-батькові вказане також як «Афанасьевна», аналогічно і у свідоцтві про народження її сина [PERSON] серії ІІІ-БВ №310469. У Технічному паспорті на будівлі особистої власності заявниця записана як «Дуленко Галина Афанасіївна». У державних актах на право власності на земельні ділянки (серії ХМ №089247, серії ХМ №089248)прізвище, імя, по-батькові заявниці зазначено як «Дуленко Галина Опанасівна». В паспорті громадянина України по-батькові заявниці вказане «Опанасівна», так само і у пенсійному посвідченні. В погосподарських книгах Чаньківської сільради Дунаєвецького району Хмельницької області за 1967-1982 рр. по-батькові заявниці вказано як «Афанасіївна», а за 1996-2015 рр. як «Опанасівна», про що свідчать виписки з даних погосподарських книг. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] 27 січня 2000 року Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 160 після смерті [PERSON], серії АВІ №220254, належить [PERSON], заявлені вимоги є обґрунтовані і встановлення данного факту має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved