Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР 034001 від 19.06.2003 року матері заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,96 га. В державному акті на право власності на земельну ділянку помилково зазначено ім`я власника земельної ділянки « [PERSON] », в той час як правильним є « [PERSON] », іншим шляхом, крім звернення до суду, усунути ці розбіжності не видається можливим. Встановлення даного факту заявнику необхідно для підтвердження свого права власності на земельну ділянку. Тому заявник просить суд встановити факт належності державного акту на право приватної власності її матері - [PERSON] . Відповідно до ухвали суду від 22.05.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2018 року. 18.04.2019 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з розбіжністю в імені спадкодавця, зазначеному в її свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі, а саме: в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2018 року зазначено, що померла « [PERSON] , а в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧР 034001 від 19.06.2003 року, прізвище ім`я по батькові власника значиться як « [PERSON] ». З дослідженої у судовому засіданні копії державного акту на право приватної власності серії ЧР № 034001 від 19.06.2003 року вбачається, що на підставі рішення Копіюватської сільської ради № 5/11 від 04.02.2003 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території Копіюватської сільської ради Канівського району Черкаської області, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-4019 від 12.12.2009 року належить земельна ділянка, площею 1,3817 га, яка розташована на території Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право на користування земельною ділянкою заявником, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 034001 від 19.06.2003 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні ім`я матері заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження, а отже, вимоги заяви [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства на підставі пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 28.10.2008 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved