Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, в якій просять визнати факт того, що [PERSON] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що з початку 2018 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом однією сім`єю. [INFO] у них народився син [PERSON] . Запис про народження дитини був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану в столиці м. Польщі Варшаві (Воєводство Мазовецьке) Республіки Польща. На момент видачі свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] , ще не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому батьком дитини було зазначено колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] , хоча він в дійсності не являється батьком [PERSON] . Представник [PERSON] , [PERSON] адвокат Іванова Н.О. подала суду заяву про розгляд справи без участі заявників, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених у заяві. Зацікавлена особа [PERSON] , у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Зацікавлена особа представник Відділу реєстрації актів цивільного стану в столиці м. Польщі Варшаві (Воєводство Мазовецьке) Республіки Польща, у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 15.09.2012 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Шлюб розірвано 02.03.2018 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/454/18. Як зазначено у позовні заяві, з початку 2018 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом однією сім`єю та на той час не мали можливості зареєструвати шлюб, оскільки обидва перебували у зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2018 року, у справі № 308/6955/18. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22.02.2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22.02.2019 року, актовий запис № 116. З лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у Республіці Польща. Під час перебування у Республіці Польща у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Запис про народження дитини був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану в столиці м. Польщі Варшаві (Воєводство Мазовецьке) Республіки Польща, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в столиці м. Варшаві Воєводство Мазовецьке Республіки Польща 15.01.2019 року. На момент видачі свідоцтва про народження дитини [PERSON] та [PERSON] , ще не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому батьком дитини було зазначено колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] , хоча він в дійсності не являється батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] визнають батьківство [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до висновку експертного дослідження Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-19/2019 від 15.11.2019 року, встановлено що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] з ймовірністю 99,9999%. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Також ст. 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.1 ст.138 СК України, - жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч.2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно п. 5, 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не додали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування. Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. За таких обставин, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та задовольняє вимоги заявника. На підставі викладеного і

Outcome: approved