Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її рідний племінник [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи психічного захворювання з дитинства безтерміново, це підтверджується випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії ЛВА - 1 № 432097 від 27.05.2009 року. Внаслідок хвороби [PERSON] не може самостійно обслуговувати себе, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тобто, він з народження страждає на тяжке хронічне невиліковне психічне захворювання. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, що підтверджується довідкою № 16 від 09.02.2016 року, виданою КУ «Жидачівська центральна районна лікарня». [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує постійного стороннього нагляду та турботи. Зазначає, що з народження племінником піклувалися батьки, які [PERSON], помер 07.11. 2011 року та [PERSON] [PERSON], померла 13 грудня 2016 року. На даний час він проживає із нею в селі Журавне Жидачівського району без реєстрації, оскільки останній потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. З часу призначення інвалідності, стан здоровя її племінника не покращився. У звязку з неможливістю племінника [PERSON] внаслідок захворювання адекватно сприймати навколишнє середовище та належним чином реагувати на її чинники, вона являючись лише піклувальником, а не опікуном, не маю юридичної можливості в повному обсязі здійснювати догляд за ним та вживати заходів щодо його виховання, утримання. А тому просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном над ним. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON], є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню з дитинства безтерміново, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серії ЛВА 1 № 432097 від 27.05.2009 року. Із свідоцтва про народження серії І-СГ № 493864 від 21.04.1977 року, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І СГ № 262577 від 08.11.2011 року помер батько [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І ПН № 706660 від 13.12.2016 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.10.2017 року у справі, з метою встановлення психічного стану [PERSON], [INFO], призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 590 від 08.12.2017 року, [PERSON], 11.03.197 року народження, страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно вольовими розладами. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки Відповідно до ч.1ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Виходячи з наведеного, оскільки [PERSON], [INFO], страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає їх достатніми для визнання [PERSON] недієздатним. За приписами ч.1ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Поданням органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 29.03.2017 року № 02 -17/846 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Відповідно до ч. 2, 3ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Згідно п. 1 ч. 2, 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому такого слід визнати недієздатним, при цьому, суд не вбачає перешкод призначити [PERSON] його опікуном. З врахуванням обставин справи, характеру психічного розладу [PERSON], суд вважає, що строк дії рішення слід визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Outcome: approved