Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що на імя його дружини відкрито депозитний рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», на якому зберігаються грошові кошти, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Тому з метою поділу такого майна, є необхідність отримати відомості щодо стану рахунку. Заявник та його представник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмову заву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що з 16.01.2010 року заявник перебуває у шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КГ № 130963, виданим повторно 18.04.2018 року Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, із якого вбачається що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 16.01.2010 року зареєстровано шлюб між згаданими особами, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 9. Із ухвали Херсонського міського суду Херсонської області про забезпечення від 19.04.2018 року у справі № 766/6802/18 вбачається, що [PERSON] звернувся до [PERSON] із позовом про поділ майна подружжя. Даною ухвалою відмовлено у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритому на імя [PERSON], оскільки відсутні будь-які дані щодо згаданого депозитного вкладу. Оскільки [PERSON] має право на отримання грошових коштів із депозитного рахунку, як до закінчення строку дії відповідного договору, так і після цього, тому виконання вірогідного рішення суду про поділ майна може бути унеможливлено. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність»інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю. Інформація про банки чи клієнтів, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави для використання з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму, становить банківську таємницю. Положення цієї статті не поширюються на інформацію, яка підлягає опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов'язковому опублікуванню, встановлюється Національним банком України та додатково самим банком на його розсуд. Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 «Про банки і банківську діяльність») і може змінюватися тільки на підставі закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved