Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], посилаючись на те, що хворий перебуває на лікуванні у звязку зі змінами у психічному стані за заявою опікуна, вів себе неадекватно, до свого стану не критичний, було поставлено попередній діагноз: шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, дефект в емоційно-вольовій сфері. У зв'язку з наявністю психічного розладу, внаслідок якого хворий може представляти небезпеку для себе та оточуючих, на думку лікарів ООМЦПЗ, потребує продовження госпіталізації в психіатричний стаціонар у примусовому порядку. Вислухавши представника ООМЦПЗ та прокурора, а також законного представника хворого, котрі вважали за доцільне госпіталізувати хворого для примусового лікування, самого хворого, вивчивши матеріали справи, історію хвороби, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів, у зв'язку з психічним захворюванням, [PERSON], [INFO], потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку у звязку з неадекватною поведінкою, схильністю до імпульсивних та неадекватних вчинків і повною відсутністю критики до ситуації в цілому. Виходячи з пояснень лікаря-психіатра, наданих у судовому засіданні, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], є інвалідом другої групи безстороково за психічним захворюванням, рішенням суду його визнано недієздатним та встановлено опіку, Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05.10.2017 року його було госпіталізовано до психіатричного закладу, оскільки створював загрозу для себе та оточуючих, у звязку з чим потребував стаціонарного лікування, за час лікування результату для можливості перебування поза межами лікувального закладу не досягнуто. При огляді йому поставлено діагноз: шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, дефект в емоційно-вольовій сфері, на даний час по психічному стану не може надати свідомої згоди на госпіталізацію, однак має потребу в стаціонарному лікуванні в умовах ООМЦПЗ. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Ст.17 вказаного Закону передбачено, що перебування особи в психiатричному закладi в примусовому порядку може здiйснюватися лише протягом часу наявностi пiдстав, за якими було проведено госпiталiзацiю. Особа, яку було госпiталiзовано до психiатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комiсiєю лiкарiв-психiатрiв не рiдше одного разу на мiсяць з метою встановлення наявностi пiдстав для продовження чи припинення такої госпiталiзацiї. У зв'язку з тим, що [PERSON] може вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, у звязку з поставленим діагнозом, суд вважає, що йому необхідно продовжити надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах КУ ООМЦПЗ та проходження курсу лікування.

Outcome: approved