Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Заявники звернулися до суду із вищевказаною заявою та просили встановити юридичний факт, а саме, що національність [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), [INFO] в м. Омськ, Російської Федерації - німець. Встановити юридичний факт, а саме, що національність [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), [INFO] в сел. Касторная, Касторенського району, Курської області, Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки - німка. Заявники до суду не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в м. Омськ, Російської Федерації. В свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданому 12 квітня 1957 року, актовий запис №7 67 зазначено, що батько заявника - [PERSON] за національністю є німець, а мати [PERSON] за національністю є росіянка. [PERSON], був уродженим німцем, сповідував римо-католицьку віру дотримуючись традицій цієї національності. Згідно актового запису про шлюб від 09 серпня 1978 року за №05 складеного виконавчим комітетом Курумбельської сільської ради Черлакського району Омської області Російської Федерації національність [PERSON] вказана «росіянин». [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 18 березня 1981 року сел. Касторная, Касторенського району, Курської області, Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, актовий запис №11 зазначено, що батько [PERSON] за національністю є росіянин, а мати [PERSON] за національністю є росіянка. Національність дітей вказується по національності батьків, то беручи до уваги те, що батько заявника був німцем, заявник має право обирати національність відповідно до національності батька. [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що їхня сім'я дотримуються всіх культурних, релігійних та етнічних особливостей народу Німеччини, вільно володіють німецькою мовою. Всі релігійні свята та обряди заявники святкують за римо-католицьким календарем. Крім того, їх виховували в дусі поваги до свого історичного походження та вважають себе німцями. Згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану по справі №49/16-73 від 25 травня 2016 року виданого Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що заявнику [PERSON] було відмовлено у проханні, щодо виправлення в актовому записі про шлюб №05 від 09 серпня 1978 року, складеного виконавчим комітетом Курумбельської сільської ради Черлакського району Омської області Російської Федерації, змінити національність нареченого з «росіянин» на «німець», у зв'язку з тим, що законодавство України та Російської Федерації в частині внесення змін до актових записів цивільного стану є подібним, тому у внесенні змін до актового запису про шлюб заявника в частині зміни його національності, не має підстав. В позасудовому порядку встановити приналежність заявників до німецької національності виявилось не можливим. Постановою Ради міністрів СРСР від 28.08.1974 № 677 «Про затвердження положення про паспортну систему в СРСР» передбачалося, що запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Якщо батьки мали різну національність, то при видачі вперше паспорта національність записувалася по національності батька або матері в залежності від бажання отримувача паспорта. Починаючи з 1992 року згідно Постанови Верховної ради України від 26 червня 1992 року «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто в паспорті і свідоцтві про народження виключено графу про національність. Постановою Кабінету Міністрів України №1367 від 12 вересня 2002 року «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила силу в зв'язку з прийняттям постанови в новій редакції, не була включена графа про національність. Тобто на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує особу, тощо. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. (ст. 35. Конституції України) Згідно зі ст. 11. Конституції України Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин. Національність це - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до ст.1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Встановлення факту приналежності до - німецької національності заявників необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду і скористатися пільгами, які гарантуються особам німецького походження. В подальшому, можливо, для виїзду на постійне місце мешкання до Німеччини. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved