Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду із даною заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була її рідною бабусею. Після смерті останньої відкрилася спадщина, тож заявниця, як єдина спадкоємицею померлої, звернулася із заявою про її прийняття, однак у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки між нею та бабусею, а тому заявник просить встановити факт, що [PERSON] є її бабусею, яка померла [INFO]. У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали, просили задовольнити з підстав вказаних у заяві. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак направила повідомлення про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, у судовому порядку може бути встановленний факт родинних відносин між фізичними особами (ст. 256 ЦПК України), але тільки за умови, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника (п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). А, у даному випадку, судом встановлено, що необхідність встановлення фату родинних відносин обумовлена одержанням в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, що вказує на те, що цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тож аналізуючи доводи заявника на підтвердження даних про його родинні відносити суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А, як вбачається з матеріалів даної справи заявник при доведенні обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог вказує на те, що її сім»ї, яка складалася з її чоловіка [PERSON], сина [PERSON] та бабусі (маминої мами) [PERSON], була надана трьох кімнатна квартира [ADDRESS], в яку ми відповідно до ордеру вселилися 13.04.1988. Вказану квартиру вони приватизували в рівних частках та отримали свідоцтво про право власності на житло від 02.09.2002. [INFO] померла [PERSON] у віці 91 рік. Після її смерті залишилася вказана частка квартири. Та оскільки на день смерті бабусі, мама заявниці [PERSON] померла [INFO] в віці 50 років, інших спадкоємців не було, то вона, як єдина спадкоємиця після смерті бабусі, звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оніщенка Романа Олексійовича. Але, їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартиру, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між нею та її бабусею, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідні докази підтвердження того, що вони перебували у родинних відносинах. А, такими доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Зокрема, родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості. А, у цій ситуації, на підтвердження цього факту, було встановлено такі фактичні дані. [PERSON] мала дівоче прізвище «[PERSON]», але після одруження вона взяла його прізвище і стала «[PERSON]». Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], яка є матір'ю заявниці. Потім [PERSON] розлучилася з дідусем і знову взяла дівоче прізвище «[PERSON]». 18.06.1954 [PERSON] уклала шлюб з батьком заявниці і змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] народилася заявниця і в свідоцтві про народження батьками записані [PERSON] батько та мати [PERSON]. 19.07.1980 зявниця уклала шлюб з [PERSON] і взяла його прізвище. [INFO] у заявниці народився син [PERSON]. Крім того, будучи допитаними у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] була рідною бабусею заявниці. При цьому, суд не має підстав брати під сумнів достовірність фактів, які повідомили свідки, бо даних про зацікавленість свідків під час розгляду судової справи судом не встановлено. Таким чином, вищевказані докази, на думку суду, у повній мірі підтверджують факт того, що померла [PERSON] була рідною бабусею заявниці. Щодо довідки виданої міським комунальним підприємством «Центрожилком» Філія № 2 в місті Луганськ від 05.11.2015 № 4234 (Форма № 3), в якій вказується, що [PERSON] мешкала і була прописана в вказаній квартирі, та на день її смерті в квартирі мешкали та були прописані [PERSON] та [PERSON], то суд не сприймає її як допустимий доказ так, як він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а саме виданий 05.11.2015 у м. Луганськ, тобто території на якій ОДВ тимчасово не здійснюють свої повноваження, а сама територію являється такою на якій проводиться АТО. За таких умов, суд розглянувши заяву, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження,

Outcome: approved