overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Заявники звернулися в суд із заявою та просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вони перебували на утриманні їх сина [PERSON] до дня його смерті. Свої вимоги мотивують наступним. Спільний син заявників працював на підприємствах вугільної промисловості Львівсько Волинського вугільного басейну до 03.02.1997р. Останній звільнений у зв'язку з інвалідністю (професійне захворювання) та отримував пільгову пенсію в розмірі 2682грн., а також відшкодування втраченого заробітку в розмірі 2329грн. та утримував їх, так як вони за станом здоров'я не можуть самостійно працювати та вести домашнє господарство. 27.11.2013р. син заявників помер. Причиною його смерті було отримане за життя професійне захворювання. Після смерті сина вони втратили годувальника. Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві їм було відмовлено у призначенні виплати як утриманцям. Вважають, що вони перебували на утриманні, оскільки належали до сім'ї їх покійного сина, на день його смерті були непрацездатними та їх доходи були значно меншими, ніж доходи останнього. В судовому засіданні представник заявників - адвокат [PERSON] заяву підтримала. Надала суду пояснення, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] проти задоволення заяви не заперечила. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд заяву задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва про народження вбачається, що заявники є батьками [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Причиною смерті останнього було професійне захворювання, що стверджується відповідним висновком МСЕК. З витягів медичних карток вбачається, що заявники страждають на захворювання серця та інші захворювання. Згідно довідок №680 та №681 від 08.05.2014р., місячний розмір пенсії [PERSON] в період з червня по листопад 2013 року включно становив 1092,37грн., а розмір пенсії [PERSON] - 1117,41грн. З довідки №682 від 08.05.2014р вбачається, що місячний розмір пенсії покійного [PERSON] за вищевказаний період становив 2682грн. З постанови від 29.03.2013р. вбачається, що покійному сину заявників [PERSON] призначена і випалчувалася щомісячна грошова допомога в розмірі 2324,32грн. З довідки від 14.05.2014р. вбачається, що до складу сім'ї покійного [PERSON] входили, крім інших, його батьки - заявники [PERSON] та [PERSON] Згідно акта сільради №341 від 14.05.2014р., заявники [PERSON] та [PERSON] на день смерті проживали разом з [PERSON] та перебували на його утриманні. В судовому засіданні встановлено, що заявники дійсно перебували на утриманні свого сина, так через похилий вік та тяжкі захворювання не могли самотужки заробляти додаткові кошти, виконувати роботу по господарству тощо. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява є підставною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Заявники звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 08 вересня 2000 року в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харків, актовий запис № 1348. В обґрунтування своїх доводів заявники посилаються на те, що фактично шлюбно-сімейних стосунків подружжя не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подальше знаходження у шлюбі стало неможливим, оскільки збереження цього шлюбу протирічить їх інтересам, підстав щодо примирення не існує. [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. [PERSON] також надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 08 вересня 2000 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, серії І-ВЛ № 122289 від 08.09.2000 р., актовий запис № 1348. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.\~ Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. На підставі вищенаведеного, куруючись ст..ст.10, 11, 208, 213, 217 ЦПК України, ст. 109, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

заявники звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва із спільною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві. У шлюбі мають дитину, [INFO]. В обґрунтування заяви заявники зазначають про те, що між ними фактично припинені шлюбні відносини і вони бажають розірвати шлюб. Заявники вказують на те, що між ними укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, вони досягли згоди про проживання сина разом із матір'ю. В судовому засідання заявники підтримали свою заяву, просили задовольнити її. Вказали на те, що з березня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що подружжям 04.06.2010 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 539 (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного. Спільне господарство подружжям не ведеться. За спільною домовленістю заявників дитина проживає та надалі буде проживати з матір'ю [PERSON]. Спору про місце проживання, утримання та виховання дитини між заявниками немає, що підтверджується договором про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, укладеним між заявниками 22.04.2015 року. Згідно з ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Заявники звернулися до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просять розірвати шлюб, зареєстрований 30 квітня 2004 року міським відділом РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 454. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Сторони в судове засідання з'явились, наполягали а задоволенні заяви. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Заявники звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про скасування судового наказу по справі № 2-Н/638/2862/13 від 08.08.2013 року за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 7892,18 гривень, свої доводи мотивували тим, що при видачі судового наказу були порушені норми законодавства України. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2014 року вищевказана заява прийнята та призначена до судового розгляду. В судове засідання сторони не з'явилися, про час розгляду інформовані своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістили. Відповідно ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України, неявка осіб , належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу , не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву про скасування судового наказу такою , що підлягає задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з матеріалів справи заявник звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про скасування судового наказу по справі № 2-Н/638/2862/13 від 08.08.2013 року за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 7892,18 гривень. У боржників відсутня заборгованість перед заявником. На підставі викладеного , суд приходить до висновку про скасування судового наказу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Заявники звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що дійшли спільного рішення про розірвання шлюбу, спору не мають. Зазначили, що від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], спір з приводу місця проживання дитини відсутній - донька залишається проживати з матір'ю, питання про матеріальне утримання дитини також вирішено у позасудовому порядку. Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 серпня 2003 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, про що вчинено актовий запис № 942. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між заявниками не склалося, сім'я фактично розпалася, на даний час вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається. Також, за спільною згодою вирішено питання про доцільність розірвання шлюбу, оскільки примирення ніж ними є неможливим. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може, оскільки відсутня згода сторін на подальше спільне проживання однією сім'єю. Місцем проживання неповнолітньої дитини є місце проживання його матері. Згідно зі ст. ст. 104, 109 Сімейного кодексу України шлюб припиняється наслідок його розірвання за спільною заявою подружжя в порядку окремого провадження відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Заявники звернулися до Ленінського районного суду м. Харкова зі спільною заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке має неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 13.06.2013 вони уклали шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис № 293. Заявники мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони зазначають, що спільне життя між ними не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. На протязі останніх років вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та проживають окремо. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 26.02.2020 року. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам заявників, просять суд задовольнити заявлені вимоги та розірвати шлюб. Заявники в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких підтримали подану ними спільну заву про розірвання шлюбу, просили суд її задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявники зареєстрували шлюб 13.06.2013 у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис № 293. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони досягли згоди стосовно місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 26.02.2020 р., зареєстрований в реєстрі №76. Згідно зі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Заявники звернулися до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявники посилаються на те, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] . Після його смерті залишалася спадщина, яку вони прийняли. [INFO] померла їхня баба - [PERSON] . Після її смерті теж залишилася спадщина. У встановлений законом шестимісячний строк заявники подали до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 194/2015 року. Але отримати свідоцтво про право на спадщину вони не мають можливості, так як не підтверджуються родинні відносини між ними та їхньою бабою та їхнім батьком з його матір`ю, а саме: в свідоцтві про народження батька - [PERSON] її ім`я вказане як « [PERSON] », хоча правильно, відповідно з усіма іншими документами - « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин необхідне заявникам для отримання свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із вказаними обставинами, заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявники в судове засідання не з`явилися, подали заяву з прохання розглядати справу без їхньої участі, заяву підтримали та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження заявників їхнім батьком записаний [PERSON] (а. с. 11-12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00031966078 від 04 серпня 2021 року матір`ю [PERSON] , [INFO] , вказана [PERSON] (а. с. 8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а. с. 14). Відповідно до копії спадкової справи № 194/2015 року, заведеної Магдалинівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області після померлої [PERSON] , заявники прийняли спадщину (а. с. 43-44). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Із матеріалів справи вбачається, що заявники є доньками померлого [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] , також судом встановлено, що заявникам встановлення факту родинних відносин має значення для отримання свідоцтва про право на спадщину.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявників обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Заявники звернулися до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявники посилаються на те, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина. Заявники не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину батька, оскільки не підтверджено родинні відносини. Відповідно до свідоцтв про народження заявників, їхнім батьком записаний «[PERSON]». Відповідно до актового запису про народження їхнього батька № 22 від 22 лютого 1949 року, його прізвище записано як «[PERSON]», але згідно паспорту та свідоцтва про смерть, його прізвище вказано «[PERSON]». Той факт, що померлий [PERSON] є батьком заявників підтверджується обліково-послужної картки військовозобов'язаного, де вказано прізвище батька заявників «[PERSON]», а в графі про склад сім'ї зазначено - дружина (матір заявників) [PERSON], син - [PERSON]. Дані протиріччя позбавляють заявників можливості отримати свідоцтво про право на спадщину батька. Тому заявники змушені звертатися до суду та прохають встановити факт, що вони є дітьми померлого [PERSON]. Заявники в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, посилаючись на викладені обставини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до актового запису про народження № 22 від 22 лютого 1949 року, є запис про народження [INFO] [PERSON] в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 12) У відповідності до свідоцтв про народження заявників, їхнім батьком записано [PERSON], матір - [PERSON] (а. с. 10, 11). Відповідно до обліково-послужної картки військовозобов'язаного, власник якого [PERSON], в графі про склад сім'ї зазначено - дружина (матір заявників) [PERSON], син - [PERSON] (а. с. 9). Згідно паспорту [NUMBER], його власником був [PERSON], [INFO], який народився в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 42). [PERSON], [INFO] помер [INFO], у відповідності до свідоцтва про смерть [NUMBER] (а. с. 20). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Із матеріалів справи вбачається, що заявники дійсно є дітьми померлого [PERSON], також судом встановлено, що заявникам встановлення факту родинних відносин має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину батька. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Заявники звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просять встановити факт, що [PERSON], [INFO] є рідним сином і [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], яка померла 25 січня 2001 року. Заявники у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні заяви наполягають, просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 11 грудня 1955 року народився заявник [PERSON] та 11 серпня 1948 року народилася [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Л.П., згідно свідоцтва про їх народження їх батьками є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.5,7). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 17.03.1955 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини «Пасєчнікова» (а.с.12). 18 травня 1984 року помер батько заявників [PERSON] (а.с.10). 25 січня 2001 року померла мати заявників [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про шлюб, 10.09.1967 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище було змінено з «Пасєчнікова» на «Сурядна» (а.с.9). 22 квітня 1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що дійсно померла [PERSON] є матірю заявників [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом зясовано, що факт встановлення родинних відносин між заявниками та їх матірю необхідно для прийняття спадщини. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином і [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], яка померла 25 січня 2001 року, а тому у суду є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved