Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона отримала 28.12.2002 року Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] на земельну ділянку площею 8,5006 га, яка розташована з землях Тихопільської сільської ради Лозівського району Харківської області, КСП «Прогрес». Але виявилося, що при оформленні в Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка, а саме: її прізвище вказано як «[PERSON]», тоді як за паспортом її прізвище значиться «[PERSON]». В зв'язку з цією помилкою у неї виникли труднощі у користуванні земельною ділянкою та укладенні договорів, в тому числі й договору оренди землі. В досудовому порядку вирішити дане питання не має можливості, оскільки КСП «Прогрес» ліквідовано 09.11.2001 року, а тому заявник по справі просить встановити факт належності їй вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 28.12.2002 року. 14.08.2018 року заявник уточнила свою заяву, вказавши заінтересованою особою Лозівську районну державну адміністрацію Харківської області, яка видавала Державні акти про право приватної власності на землю. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лозівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчить підпис відповідальної особи про отримання 17.08.2018 року уточненої заяви, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Як вбачається з матеріалів справи, заявник є власником земельної ділянки (паю) площею 8,5006 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Тихопільської сільської ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 28.12.2002 року Лозівіською районною державною адміністрацією. Однак у вищевказаному Державному акті про право приватної власності на землю її прізвище зазначено як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Вказана помилка не дає можливості заявнику вільно користуватися своєю земельною ділянкою, укласти договір оренди земельної ділянки. Як вбачається з паспорта [NUMBER], виданого Лозівським МВ ГУМВС України в Харківській області 11 травня 2010 року прізвище заявника по справі значиться на українській мові, як [PERSON], а на російській мові - [PERSON]. Крім цього факт належності заявнику вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 18.01.1975 року відділом РАЦС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 20, де зазначене прізвище «[PERSON]» (російською мовою). В довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище заявника також значиться, як «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту тягне для заявника юридичні наслідки, а саме - укладання договору оренди земельної ділянки. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved