Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

заявник та її представник в судовому засіданні частково змінили заявлені вимоги та просять суд встановити факт, що [PERSON], [INFO] не прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 27.07.2018, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] з 23.01.1971 перебували у зареєстрованому шлюбі. 27.07.2018 [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: вул.Тітова, 18, с.Скаливатка, м.Ватутіне, Черкаська область. Заповіт [PERSON] не залишив. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилось можливим, оскільки вказаний будинок, відповідно до свідоцтва про право власності від 30.05.1976 належить [PERSON], матері [PERSON]. [PERSON]Ю після смерті матері не звертався до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину, оскільки вважав, що прийняв спадщину відповідно до ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), так як був зареєстрований та проживав у вказаному будинку, користувався ним та надвірними спорудами. Нотаріус повідомила, що [PERSON] має право лише на Ѕ частину спадщини, оскільки їхня дочка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила відмови від неї. Однак заявник вважає, що її дочка спадщину не прийняла, оскільки на момент смерті батька [PERSON] за адресою: вул. Тітова, 18, с.Скаливатка, м.Ватутіне, Черкаська область не проживала. А тому заявник змушена була звернутися до суду із вказаною заявою. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить суд вказану цивільну справу розглядати за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника та її представника, а також свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові\~докази справи, вважає за необхідне змінену заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] з 23.01.1971 перебували у зареєстрованому шлюбі. 27.07.2018 [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Тітова, 18, с.Скаливатка, м.Ватутіне, Черкаська область. Заповіт [PERSON] не залишив. Заявник у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилось можливим, оскільки при перевірці документів було встановлено, що будинок, який розташований за адресою: вул. Тітова, 18, с.Скаливатка, м.Ватутіне, Черкаська область, відповідно до свідоцтва про право власності від 30.05.1976 (а.с.12) належить [PERSON], матері [PERSON]. [PERSON] не звертався до нотаріальних органів із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки вважав, що прийняв спадщину, яка залишилася після смерті матері, так як протягом шести місяців вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із копії паспорту (а.с. 7-8) [PERSON] з 14.04.1993 року та на день смерті [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], м.Ватутіне, Черкаська область, а тому вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, як зазначила заявник, її дочка [PERSON] вже багато років фактично не проживає за адресою: [INFO], м.Ватутіне, Черкаська область, а тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину. Вказане підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] які є сусідами [PERSON] та пояснили, що дійсно [PERSON] уже багато років проживає за кордоном. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON], заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved