Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання, в якій просив суд встановити факт спільного проживання [PERSON] з його неповнолітньою донькою [PERSON] з жовтня 1990 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що в жовтні 1990 року уклав шлюб з [PERSON] та переїхав жити до неї за адресою: [ADDRESS] , де мешкає без реєстрації разом з матір`ю дружини, дружиною та дітьми. Він є батьком [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу була придбана однокімнанта квартира за адресою: [ADDRESS] , де заявник зареєстрований з 2015 року. З 2015 року він є пенсіонером МВД та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію, як пенсіонер МВД за вислугу років. Нещодавно заявник звернувся до Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплат на неповнолітню дитину, однак йому було відмовлено та роз`яснено, що для проведення перерахунку необхідно підтвердити факт сумісного проживання з дитиною, адже у них різні адреси зареєстрованого місця проживання. Вказані обставини і змусили заявника звернутися до суду із зазначеною заявою. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року зазначену заяву залишено без руху. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заначеною заявою. Призначено судове засідання. 23.05.2019 року вточнивши вимоги заяви, заявник просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , з 01.01.2015 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України, в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено, що 27.10.1990 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , подружжю після укладення шлюбу присвоєно прізвища: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 10.08.2004 року (а.с. 8). Заявник в судовому засіданні пояснив, що з самого народження дитини він проживав разом із донькою, приймав участь у її вихованні, піклувався про неї. Судом було також встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника у справі є адреса: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорту (а.с. 4-6). В свою чергу дружина заявника [PERSON] , його донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с. 34, 35). Заявник в судовому засіданні пояснив, що за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання він не проживає, реєстрація має лише формальний характер, натомість він проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] також підтвердили той факт, що заявник досить тривалий час проживає разом з сім`єю в квартирі матері дружини за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до декларації [PERSON] за 2013 рік місце проживання заявника зазначено: [ADDRESS] (а.с. 18-21). Встановлення факту сумісного проживання разом з донькою необхідне заявнику для перерахунку пенсії з урахуванням виплат на неповнолітню дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Частинами 1 та 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] дійсно з з 01.01.2015 року і по теперішній час проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладено та

Outcome: approved