Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Заявник звернулася в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт народження у неї дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 21.10.2015 року народила дитину хлопчика, яку народила в Центральній міській клінічній лікарні №6 м. Донецька, Донецької області, тобто на території, яка у звязку з проведенням АТО в Донецькій області є тимчасово не підконтрольна Україні. Згідно Закону України документи, які були видані на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні, є недійсними та не створюють правових наслідків на території України. Тому коли коли звернулася до органів РАЦСу для реєстрації народження дитини, їй було відмовлено в реєстрації народження і видачі свідоцтва про народження, оскільки дитина народилась в м.Донецьку Донецької області і відповідно лікарське свідоцтво про її народження видали там же, а це місто є тимчасово не підконтрольною Україні територією, тому просить встановити факт народження у неї дитини для її реєстрації (а.с.23-26). Заявник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на своїх вимогах наполягає. Представник заявниц і в судовому засіданні на вимогах наполягає. Зацікавлені особи відділ РАЦСу Волноваського райуправління юстиції, [PERSON] просили розглянути справу за їхньої відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт народження у неї дитини, оскільки це дає право зареєструвати її народження. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.256 п.7 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження особи. Згідно ст.257-1 ч.2 ЦПК України будь-який суд України має розглянути встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Орган РАЦСу Волноваського райуправління юстиції листом за №03.2-25/2412 від 10.06.2016року відмовив заявнику у реєстрації народження дитини заявника, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.28). Згідно лікарського свідоцтва про народження за №683 від 17.06.2016 року (дублікат), яке видано лікарем Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька, Донецької області громадянка [PERSON] дійсно народила 21 жовтня 2015 року о 17:25 годині хлопчик вагою 2470грами, на 39 тижні вагітності, при одноплідних пологах, за рахунком дана вагітність перша, пологи-перші (а.с.27). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, Донецької області, де заявниця народила дитину чоловічої статі, є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт народження дитини заявницею, яка є громадянкою України для її реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що знають родину заявниці близько трьох років, підтримують дружні стосунки з її чоловіком [PERSON], підтвердили той факт, що заявниця і [PERSON] одружилися у м.Донецьку у січні 2015р. (тобто у ДНР), [PERSON] була вагітна та у жовтні 2015 року народила сина [PERSON] в пологовому будинку м.Донецька, вони туди не їздили, але бачили дитину по скайпу по компьютеру, оскільки саме так спілкуються із заявницею та її чоловіком. Згідно свідоцтва про народження дитини - [PERSON] дійсно народився 21.10.2015року в смт. Старобешеве, Донецької області, свідоцтво видано Старобешевським райвідділом РАГСу ДРП МЮ ДНР 28.10.2015р. (а.с.9). З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що вона дійсно народила дитину, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт народження дитини. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати народження громадянина України. Разом з тим суд вважає, що заявлені вимоги в частині того щоб вказати батьком дитини зацікавлену особу [PERSON] - чоловіка заявниці задоволенню не підлягають, оскільки шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрований відділом РАГСу Старобешівського райуправління юстиції 10.01.2015р. (а.с.12), тобто коли територія м.Донецька була не підконтрольна Україні і тому вказане свідоцтво про реєстрацію шлюбу є недійсним і не створює правових наслідків, тому суд вважає, що заявниця не перебуває у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] до суду не з'явився і офіційно себе батьком дитини не визнав. Відповідно до вимог ст.367 п.8 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: partial