Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою у якій просить визнати гр.[PERSON], 25.04.1977р.н. безвісно відсутнім. У своїй заяві посилалась на те, що 03.06.2003р. зареєструвала шлюб з [PERSON], 25.04.1977р.н., з яким разом мешкали ще з 01.07.2000р. у м.Дружківка Донецької області. У 2008 році придбали квартиру в м. Добропілля по вул. Саратовська, 30/28 де і проживали, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], 04.06.2003р.н. та [PERSON], 19.08.2009р.н. 28.01.2014р. заявниця повернулась з роботи додому та виявила, що її чоловік разом з документами та речами відсутній. За допомогою телефонного звязку дізналась від нього, що він поїхав на територію проведення АТО. З лютого 2014р. був втрачений звязок з чоловіком, місцезнаходження його не відоме, його матір поїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та не бажає підтримувати звязок. В червні 2017р. зверталась до Добропільського відділення поліції з метою отримати довідку про розшук чоловіка або притягнення його до кримінальної відповідальності, але було відмовлено, вказали, що таку відповідь можуть надати лише на запит суду. Саме з лютого 2014р. у заявниці відсутні будь-які відомості про чоловіка, жодного разу його не бачила, на даний час змушена звернутись до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки без його згоди не може вивезти дітей за кордон, а також для подальшого звернення в ПФУ для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Просить визнати [PERSON], 25.04.1977р.н., уродженця [INFO], безвісно відсутнім з 01.03.2014р. В судовому засіданні заявник, з посиланням на свої письмові обґрунтування, підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Заслухавши думку заявника, вивчивши матеріали справи, порадившись з присяжними, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], 01.07.1974р.н. та [PERSON], 25.04.1977р.н. спільно проживали у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 03.06.2003р. виконкомом Миколай-пільської сільради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №1 (а.с.5). Від зазначеного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], 04.06.2003р.н., відповідно до копії свідоцтва про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №209(а.с.6) та [PERSON], 19.08.2009р.н., відповідно до копії свідоцтва про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №413(а.с.6). Відповідно до повідомлення відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції №98 від 30.01.2017р. за [PERSON] мається заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 33% щомісячно та станом на 30.01.2017р. заборгованість складає 53807,45 грн. (а.с.11). З [PERSON] від 27.03.2017р. затвердженого головою ОСМД «Світлана» вбачається, що сусіди гр.[PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 27.01.2014р. не мешкає з заявницею за адресою по вул. Саратовська, 30/28 в м. Добропілля (а.с.13). З метою підготовки до слухання даної справи, судом було направлено відповідну ухвалу суду від 15.06.2017р. та 11.07.2017р. до органів державної влади та місцевого самоврядування для зясування наявності чи відсутності інформації про місце знаходження та пересування гр.[PERSON], 25.04.1977р.н. (а.с.16, 23). На виконання вищевказаних ухвал суду, 26.06.2017р. за вихідним номером 4531/10/03 від органів Добропільської ОДПІ надійшла інформація про те, що [PERSON] не зареєстрований в базах даних ДРФО Добропільської ОДПІ, не перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець, не можливо надати інформацію про отримані доходи (а.с.21). Листом №15.31-5/1006 від 06.07.2017 року за підписом начальника відділу Добропільського міськрайонного відділу ДРАЦС, останній повідомив, що актові записи про народження, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерті відносно [PERSON], 25.04.2017р.н. в архіві відділу не виявлено, перевірку проведено по всім радам та по місту Добропіллю з 01.03.2014р. по теперішній час (а.с.29). Згідно наданих витягів від Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України з наявною у базі даних інформацією, щодо перетинання державного кордону України [PERSON], вбачається, що гр.[PERSON], 25.04.1977р.н., 06.05.2014р. о 04.16 годині перетнув кордон на пункті пропуску «Харків», вїхав до України на транспортному засобі, який рухався за напрямком «77 Москва Маріуполь». Тобто в судовому засіданні встановлено, що гр.[PERSON] вїхав на територію України 06.05.2014р. та більше не виїжджав за межі країни. Здійснюючи оцінку правовідносин у даній справі, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.43 ЦК України , фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Частиною другою ст.234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (ч.1 ст.249 ЦПК України). Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність гр.[PERSON], 25.04.1977р.н. більше року в місці його постійного проживання та відсутності відомостей про місце його перебування, отже наявні підставі, передбачені законом для визнання вказаної особи безвісно відсутньою. Оскільки згідно витягу державної прикордонної служби, [PERSON], 25.04.1977р.н. перетинав кордон 06.05.2014р., а отримати інформацію про його останнє місце перебування є неможливим, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України, вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто, 01 червня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved