Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Заявник звернулася до Торезького міського суду Донецької області з відповідною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2012 року [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, місце його проживання чи перебування невідоме. За місцем реєстрації [PERSON] не проживає більше 10 років, зусилля заявниці з визначення його місцезнаходження результатів не дали. У зв'язку з тим, що на даний час їй з дитиною необхідно виїхати за межі України, що без дозволу батька дитини є неможливим, просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник позивачки подану заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його рідний брат [PERSON] поїхав до Москви більше семи років тому назад, після чого відомостей про нього не має. Він не телефонує, не приїздить, і чи він взагалі живий йому невідомо. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON] (а.с.6). У відповідності до свідоцтва про встановлення батьківства від 08 січня 2008 року (актовий запис № 8) [PERSON], [INFO] визнаний батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Згідно акта обстеження громадським дільничним комітетом «Центральний» в м. Торез Донецької області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але фактично не мешкає з 2004 року, його місцезнаходження невідомо (а.с.5). Частина 1 ст. 43 ЦК України передбачає, що громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом року в місці його постійного проживання відсутні відомості про місце його перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одер жання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсут ності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Аналізуючи досліджені докази суд вважає за можливе задовольнити вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки, останній відсутній за останнім фактичним місцем свого проживання та реєстрації з 2012 року, відомості про його місце знаходження відсутні та їх неможливо одержати, з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] пройшло більше чотирьох років, ураховуючи те, що визнання останнього безвісно відсутнім необхідно заявнику для вирішення питання про виїзд дитини за межі України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, при цьому, початком безвісної відсутності [PERSON] вважати 01 січня 2013 року.

Outcome: approved