Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту батьківства, зокрема, просять встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] стосовно них. В обґрунтування вимог вказують, що [PERSON], який помер [INFO],є їхнім батьком, з яким вони з матір'ю проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, батько виховував та утримував їх. За життя батько склав заповіт на їх користь, тому після смерті батька вони звернулась у нотаріальну контору для оформлення спадкових прав. Однак, у їх свідоцтвах про народження запис відомостей про батька відсутній, оскільки їх батько [PERSON] та мати [PERSON] проживали разом однією сім'єю без укладення шлюбу до 1995 року, що унеможливлює оформлення нотаріусом спадщини після смерті батька і отримання свідоцтва про право на спадщину. Тому виникла необхідність встановлення факту батьківства. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримали, зіславшись на викладені у ній доводи. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, при цьому пояснивши суду, що спору з приводу право на спадщину після смерті чоловіка між нею та заявниками. Представник заінтересованої особи - Заставецької сільської ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, відповідно до змісту якої просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, згідно заповіту, складеного 07 березня 2013 року [PERSON] та посвідченого секретарем Заставецькоїсільської ради Старосинявського району, зареєстрованого у реєстрі за № 8, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все майно, яке на день смерті виявиться йому належне де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те на, що він за законом матиме право заповів синам в рівних частках: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Як вбачається із свідоцтв про народження заявників: [PERSON] серії [NUMBER], виданого 22 березня 1962 року Заставецькою сільською радою Старосинявського району, [PERSON] серії [NUMBER], виданого 01 червня 1967 року Заставецькою сільською радою Старосинявського району, їх матір'ю є [PERSON], відомості про батька відсутні. Також, згідно актового запису про народження [PERSON] №13 від 22.03.1962 року та актового запису про народження - [PERSON] №36 від 01.06.1967 року відомості про батька в них не зазнчаені. [INFO] у с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 04вересня 2013 року виконавчим комітетом Заставецької сільської ради Старосинявського району. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року ( з внесеними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШСУкраїнської РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Стаття 53 КпШС УРСР (1969 р.) визначає чотири юридично значимі обставини встановлення факту батьківства і материнства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення заяви: спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини; спільне виховання батьками дитини; спільне утримання батьками дитини; визнання батьківства відповідачем. Той факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком заявників [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків. Зокрема, допитана як свідок [PERSON], яка є матір'ю заявників суду пояснила, що вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] з 1961 року, від спільного проживання як сім'ї у них народилось двоє синів, а саме [PERSON] [INFO], а [PERSON] [INFO], а шлюб зареєстрували у 1995 році. Як до народження дітей, так і після цього та до часу смерті [PERSON] визнавав дітей своїми синами, утримував та виховував їх, вони усі разом проживали як сім'я, вели спільне господарство. Крім цього, із наданих суду пояснень свідка [PERSON] вбачається, що їй достовірно відомо, що померлий [PERSON] був батьком заявників, оскільки останні народилась від спільного проживання їх матері [PERSON] із померлим, [PERSON] визнавав себе батьком синів [PERSON] та [PERSON], виховував та утримував дітей, які постійно проживали із батьками до часу свого одруження. У відповідності до довідки Заставецької сільської ради Старосинявського району № 121 від13 лютого 2014 року згідно запису по господарських книг села Заставці №5 за 1986-1990 роки в с. Заставці (особовий рахунок [NUMBER]) зареєстрована та проживала сім'я: чоловік - [PERSON], [INFO]; дружина - [PERSON]; син - [PERSON], син - [PERSON] Відповідно до свідоцтва про одруження серіїІ-[NUMBER], виданого 19 січня 1995 року Старосинявським ЗАГС, 19 січня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 2, після одруження прізвище «[PERSON]». Крім цього, як вбачається із змісту заповіту [PERSON], складаючи за час життя заповідальне розпорядження останній сам вказав [PERSON] та [PERSON], як своїх синів. Листом державного нотаріуса від 15.01.2014 року №21/02-14 повідомлено [PERSON] та [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв'язку з не підтвердженням родинних відносин, а саме, що померлий був їх батьком. Згідно з вимогами ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року ( з внесеними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, а саме для подальшого оформлення своїх прав на спадкове майно. Аналізуючи вищенаведені докази, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт батьківства [PERSON], який помер [INFO], щодо заявників та встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є його синами, тому заява є підставною та підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved