Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 09 жовтня 2004 року помер його батько [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт та призначив своїми спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Протягом останнього року до дня смерті спадкодавець, по причині хвороби та старості, проживав разом із заявником в [ADDRESS], який здійснював за ним догляд. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON] вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №250063 від 11 жовтня 2004 року виданого Малиницькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON] помер 09 жовтня 2004 року. Згідно заповіту від 10 грудня 1999 року посвідченого секретарем Бучайської сільської ради Новоушицького району, зареєстрованого в реєстрі за №189, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із довідки Новоушицької селищної ради від 06 лютого 2017 року №498 вбачається, що разом із [PERSON] в [ADDRESS] проживав його батько [PERSON] по день смерті 09 жовтня 2004 року, без реєстрації місця проживання. Відповідно до акту обстеження від 06 лютого 2017 року складеного комісією в складі депутата [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] з 2003 року по 2004 рік проживав в [INFO] із своїм сином [PERSON] без реєстрації місця проживання, сам здійснював за ним догляд до дня смерті 09 жовтня 2004 року. Згідно постанови нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №42/02-31 від 06 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання із [PERSON] Згідно повідомлення цього ж нотаріуса №45-01-09 від 14 лютого 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 09 жовтня 2004 року, не заведена. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з 2003 року по 2004 рік проживав в [INFO] із своїм сином [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved