Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті батька свого чоловіка [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] помер 12 вересня 2016 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в місті Донецьку Донецької області, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №75/2 від 12 вересня 2016 року. Заявниця 22.09.2016 року зареєструвала факт смерті батька її чоловіка та отримала свідоцтво про смерть зразка, що використовується на окупованій території. [PERSON] зверталась до відділу РАЦС для реєстрації смерті батька її чоловіка на підставі лікарського свідоцтва про смерть виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому вона просить встановити факт смерті батька її чоловіка [PERSON], 12 вересня 2016 року на тимчасово окупованій території у місті Донецьку Донецької області. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд замінити свідка [PERSON] та допитати в якості свідка [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є подругою заявниці. Показала, що [PERSON] помер 12 вересня 2016 року в місті Донецьку. Про смерть останнього свідок дізналась під час телефонної розмови з заявницею. Зауважила, що була присутня під час поховання [PERSON] 13 вересня 2016 року на кладовищі у місті Донецьку. Свідок [PERSON] показала суду, що є подругою заявниці з дитинства, остання подзвонила 12 вересня 2016 року та повідомила, що [PERSON] помер в місті Донецьку. Свідок 13 вересня 2016 року була присутня під час поховання померлого на кладовищі в місті Донецьку. Судом встановлено, що заявниця є дружиною сина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії IІІ-НО № 264851 від 23 вересня 1978 року, виданого Палацом щастя міста Донецька, та свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЯР №484592 від 17 вересня 1956 року, виданого Кіровським бюро ЗАГС, батьком останнього є [PERSON] (а.с. 12, 13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР №035371 від 22.09.2016 року, виданого Кіровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] помер 12 вересня 2016 року у місті Донецьку Донецької області (а.с. 7). Згідно інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 75/2 від 12 вересня 2016 року, виданої КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Донецька», [PERSON], [INFO], помер 12 вересня 2016 року у місті Донецьку через ракову інтоксикацію (а.с.8). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 9). Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО №1460005024 від 26.01.2015 року [PERSON] перемістилась з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО №167225 від 09 листопада 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, чоловік заявниці та відповідно син померлого [PERSON] помер 03 листопада 2006 року у місті Донецьку (а.с. 11). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи наданні заявницею для державної реєстрації факту смерті: свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами невизнаної «ДНР», але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк, Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 12 вересня 2016 року, на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved