Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Заявник звернулася з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що після смерті матері вона є законним спадкоємцем першої черги, як дочка, однак через розбіжність прізвищ « [PERSON] » (матері) та « [PERSON] » (заявниці) успадкувати спадщину заявниця позбавлена змоги. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для прийняття спадщини. Заявник, та заінтересовані особи подали заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечували проти задоволення заяви. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявані докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого 10.03.1961 Октябрським райбюро ЗАГС г. Караганда [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Заберезької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 27.10.2015 [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9) Згідно до листа №412/02-14 від 27.09.2018 за підписом завідувача Богородчанської районної державної нотаріальної контори І.І.Войташека, копія якого долучена до матеріалів справи, спадкоємцями за законом [PERSON] , померлої [INFO] в рівних частках є син [PERSON] та дочка, [PERSON] . З матеріалів справи слід дійти висновку, що розбіжність у прізвищі заявниці « [PERSON] » та її матері « [PERSON] » виникла внаслідок помилкового перекладу з української мови на російську прізвища « [PERSON] » під час реєстрації народження [PERSON] в Казахській РСР, а надалі в такому викривленому вигляді прізвище « [PERSON] » було записано і у паспорті заявниці. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Заявник зазначив, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому для прийняття спадщини. Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні належними і допустимими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved