overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, виданої [PERSON] (російською мовою). На обґрунтування вимог заявник в заяві зазначив, що в січні 2018 року він звернувся до Баштанського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по питанню призначення йому пенсії за віком, на що йому було повідомлено про неможливість зарахування стажу за вищевказаною трудовою книжкою, оскільки в наданій ним трудовій книжці його ім`я було помилкового зазначено « [PERSON] », тоді як в паспорті його ім`я вказано « [PERSON] », також у трудовій книжці записано лише його рік народження, без зазначення повної дати народження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком. Від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення, зміст яких підтверджує обставини звернення заявника до них по питанню призначення пенсії за віком та виявлення під час перевірки документів вищевказаних невідповідностей у трудовій книжці заявника. Дослідивши письмові докази (копію трудової книжки заповненої на ім`я [PERSON] (з виправленням ім`я на [PERSON] (російською мовою) 16.01.1976 року [PERSON] (російською мовою); довідку Виноградівського психоневрологічного інтернату від 20.12.2018 року; роз`яснення Баштанського ВОГ УОГ ГУПФ України від 11.10.2019 року; копію паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] ) в судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] дійсно належить трудова книжка, заповнена 16.01.1976 року [PERSON] (російською мовою). Зазначене є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, виданої колгоспом ім.. Комінтерна. На обґрунтування вимог заявник в заяві зазначив, що в лютому 2019 року він звернувся до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (правонаступником якого є заінтересована особа) для підрахунку стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, на що йому було повідомлено про неможливість зарахування стажу за вищевказаною трудовою книжкою, оскільки в наданій ним трудовій книжці його ім`я було зазначене російською мовою « [PERSON] », а в паспорті його ім`я вказано « [PERSON] » (українською мовою). Встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком. Ухвалою від 05.08.2019 року Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області було замінено на належну заінтересовану особу - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення за змістом яких вони не заперечували проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про народження; копію трудової книжки колгоспника; копію архівних довідок від 11.02.2019 року та 07.02.2019 року; копію паспорту на імя [PERSON] , [INFO] ) в судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] дійсно належить трудова книжка колгоспника, заповнена 01 лютого 1978 року в колгоспі ім. Комінтерна. Зазначене є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника [NUMBER] . На обґрунтування вимог заявник в заяві зазначив, що 01.10.1977 року був прийнятий на роботу до колгоспу «Вогні комунізму» та 25.02.1982 року на нього було оформлено трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] , в якій його прізвище було зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] . 11.10.1984 року він був звільнений з колгоспу «Вогні комунізму», але з 01.11.1984 року до 08.08.1990 року знову працював в колгоспі «Вогні комунізму» трактористом. З 24.08.1990 року до 12 лютого 1991 року він працював у колгоспі «Родина» Жовтневого району Миколаївської області. З 09.04.1991 року до 25 лютого 1992 року він працював у радгоспі «Гвардія Ілліча» Жовтневого району Миколаївської області. З 3 травня 1992 року заявник був прийнятий до колгоспу «Вогні комунізму», який 28.02.2000 року реорганізовано в СТОВ «Христофорівське». 04.05.2004 року він був звільнений зі СТОВ «Христофорівське». З 26.11.2004 року до 01.12.2014 року він працював у ВАТ «Баштанська с/г МТС». У червні 2019 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для призначення пенсії за віком, на що йому було повідомлено про неможливість прийняття трудової книжки для підтвердження трудового стажу, оскільки в у трудовій книжці колгоспника його по-батькові зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив встановити факт належності йому вказаної трудової книжки. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (заінтересована особа) не забезпечила явку свого представника, про час місце розгляду справи повідомлене вчасно та належним чином, від представника заінтересованої особи до суду надійшли пояснення на заяву, в яких представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, у зв`язку з чим суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. На підставі показань свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні зазначили, що дійсно заявник [PERSON] працював разом з ними в колгоспі «Вогні комунізму», який було реорганізовано у СТОВ «Христофорівське», дослідження письмових доказів (копії трудової книжки колгоспника [NUMBER] ; копії паспорта громадянина України на ім`я заявника) у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] , належить трудова книжка колгоспника [NUMBER] , заповнена 25 лютого 1982 року в колгоспі «Вогні комунізму». Зазначене є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника, посилаючись на те, що у трудовій книжці колгоспника було помилково зазначено дату його народження як «1962 рік» у той час, як у паспорті зазначено дату народження як «1963 рік». Встановлення даного факту потрібно заявнику для подачі документів до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі. Заявник просив встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника, виданої 14 травня 1981 року колгоспом «Прогрес» Могилівської сільради Царичанського району Дніпропетровської області . Заявник у судове засідання зявився, вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, заявник вступив у члени колгоспу «Прогрес» Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області у 1980 році. У травні 1981 року він був прийнятий на посаду водія колгоспу, про що йому було видано трудову книжку колгоспника, в якій рік народження заявника було зазначено як «1962». Згідно паспорту [PERSON] він народився 22 лютого 1963 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення. Згідно трудової книжки заявника, заведеної 22 серпня 1984 року, його загальний трудовий стаж до працевлаштування в Управлінні механізації будівництва № 2 складав 4 роки 2 місяці та 19 днів. За таких обставин суд вважає, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, посилаючись на те, що в ній його прізвище записано невірно, замість правильного «[PERSON]» записано «[PERSON]», що на даний час перешкоджає заявнику в переведенні пенсії за місцем його проживання. Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу в його відсутність. Заслухавши заявника, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, в паспорті громадянина України, а також в інших документах, прізвище заявника вказано - «[PERSON]». Проте, в трудовій книжці його прізвище записано як «[PERSON]». Враховуючи, що факт належності заявнику трудової книжки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, узгоджується з його поясненнями та матеріалами справи, а встановлення цього факту необхідно заявнику для переведення пенсії за місцем проживання, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності належності свідоцтва про народження та диплому, в обґрунтування якої вказав, що він звернувся до пенсійного фонду для оформлення пенсії, однак йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що у його свідоцтві про народження та дипломі невірно зазначено прізвище, у зв'язку з чим просить встановити факт належності свідоцтва про народження та диплому. Заявник у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники заінтересованих осіб не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії паспорту заявника, [PERSON] [INFO], уродженець с. Казанбулаг Касум-Ісмайлівського району Азербайджану (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 05.09.1980 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], уродженець с. Казанбулаг Касум-Ісмайлівського району Азербайджану (а.с. 13). Відповідно до військового квитка, [PERSON], [INFO], у 1977 році закінчив Кіровабадський політехнічний технікум (а.с. 11). Разом з тим, у свідоцтві про народження та у дипломі про закінчення Кіровабадського політехнічного технікуму прізвище заявника зазначено «[PERSON]» (а.с. 5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви, оскільки усі відомості вказані у документах, що були надані заявником, зокрема дата та місце народження, ім'я та по-батькові заявника, а також відомості військовому квитку заявника про період його навчання в Кіровабадському політехнічному технікумі також збігається з відомостями зазначеними у дипломі, окрім прізвища заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 21 листопада 2002 року на підставі розпорядження № 427 від 20.11.2002 року Заставнівської районної державної адміністрації та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 277. Посилається на те, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті, відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,87 гектарів, що знаходиться за межами населеного пункту с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, на території Веренчанської сільської ради, яка їй належала на праві приватної власності. Спадкоємцями першої черги зазначеного майна є [PERSON] [INFO] та його недієздатна сестра [PERSON] [INFO]. опікуном якої є заявник, відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.07.2013 року. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 019570 допущено помилку і записано прізвище матері [PERSON], тоді як у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав повністю, просив її задовольнити, обґрунтувавши вищенаведеним. Представник територіальної громади с. Веренчанка в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявленої вимоги щодо встановлення факту належності Державного акту на землю померлій [PERSON] не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом достовірно встановлено, що померлій [PERSON] належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ЧВ №019570, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 277. Дані факти підтверджується: свідоцтвом про одруження (а.с. 10), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 11), копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку (а.с.12-13), довідкою виконавчого комітету Веренчанської сільської ради (а.с. 15). Суд приходить до висновку, що факт належності померлій [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже такий факт необхідно встановити. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для оформлення спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON] заповіту, в якому помилково вказане прізвище по бвтькові «[PERSON]», посвідченого 07 червня 1994 року за реєстровим №90 секретарем виконкому Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що [PERSON] являється спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак оформити спадщину на спадкове майно він не може, оскільки в вказаному заповіті неправильно вказане по-батькові спадкодавця «[PERSON]» замість «[PERSON]», тому, посилаючись на вищевказані обставини, він просить суд встановити факт належності вказаного документу покійній [PERSON], оскільки його встановлення необхідно для оформлення своїх прав на спадщину. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] у віці 89 років в с.Дибинці Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії заповіту від 07 червня 1994 року вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29 травня 2014 року видно, що Богуславська районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO] року, виданим бути не може, оскільки в заповіті допущено помилку в її по-батькові як «[PERSON]», а тому потрібно встановити факт належності спадкодавцю заповідального розпорядження. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) покійній [PERSON], що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON] заповіту, посвідченого 05 червня 1992 року за реєстровим №30 секретарем виконавчого комітету Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що він являється спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак оформити спадщину на спадкове майно не може, оскільки в вказаному заповіті допущено помилку замість ім'я спадкодавця «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», тому необхідно встановити факт належності вказаного документу покійній [PERSON], оскільки його встановлення необхідно йому для оформлення своїх прав на спадщину. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] у віці 87 років в с. Закутенці Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Із копії заповіту від 05 червня 1992 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно своєму внуку [PERSON]. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05 листопада 2015 року видно, що Богуславська районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO] року, виданим бути не може, оскільки в заповіті існує невідповідність у записах щодо особи спадкодавця, а саме: у тексті заповіту зазначено «[PERSON]», а згідно свідоцтва про смерть померла «[PERSON]» Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) покійній [PERSON], що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON] заповіту, при оформленні якого було допущено орфографічні помилки та описки, посвідченого 22 травня 2003 року за реєстровим №16 секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що [PERSON] являється спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак оформити спадщину на спадкове майно вона не може, оскільки в вказаному заповіті допущено помилки, виправлення та описки, тому, посилаючись на вищевказані обставини, він просить суд встановити факт належності вказаного документу покійній [PERSON], оскільки його встановлення необхідно [PERSON] для оформлення своїх прав на спадщину. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 77 років в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії заповіту від 22 травня 2003 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (по тексту допущені орфографічні помилки та виправлення). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14 квітня 2015 року видно, що Богуславська районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO], виданим бути не може, оскільки в заповіті допущено ряд помилок, які унеможливлюють встановлення особи заповідача та спадкоємця, а також дату посвідчення заповіту. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) покійній [PERSON], що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлому [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого головою Богуславської районної державної адміністрації Київської області 10 жовтня 2003 року, де помилково вказано його прізвище «[PERSON]», замість «[PERSON]», посилаючись на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно йому для оформлення спадщини після смерті батька, оскільки державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він і змушений звернутися з відповідною заявою до суду. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без фіксування технічними засобами, свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності державного акту на право власності на землю покійному батькові [PERSON], оскільки син [PERSON] не може оформити належним чином спадщину. Із копії державного акту серії [NUMBER] від 10 жовтня 2003 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 1,87 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільхівецької сільської ради Богуславського району Київської області, видано [PERSON]. Із копії свідоцтва про смерть серії видно, що [PERSON] помер [INFO] у віці 61 рік в с. Семигори Богуславського району Київської області. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковникової Т.А. від 17 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 1,87 га, яка належала його батькові [PERSON], оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку вказано, що власником являється [PERSON]. Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що передбачено ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved