Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду, в якій зазначив, що він є співвласником квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) у м. Жмеринці відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 лютого 1997 року. У цьому свідоцтві його по-батькові записано як «Антонович», хоча правильно «Анатолійович». Просив встановити, що вищезгадане свідоцтво про право власності на житло належить йому. У судовому засіданні заявник повністю підтримав свою заяву і просив її задовольнити з метою реалізації свого права власності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилася. Подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Згідно з ч.4 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Законом не міститься обмежень щодо заборони розгляду таких справ у відсутність заінтересованої особи, тому суд за згодою з заявником розглянув справу у відсутність представника виконавчого комітету Жмеринської міської ради. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду н таке. Згідно з ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 27 лютого 1997 року, власниками квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) у м. Жмеринці є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ксерокопій свідоцтва про народження та паспорту по-батькові заявника «Анатолійович» (а.с.5-6). Архівним витягом з рішення № 30 від 27 лютого 1997 року підтверджується, що заявник записаний у списку осіб, які мають право на приватизацію квартири, як «Смагітель Андрій Антонович» (а.с.7-8). Міський голова відмовив заявникові у внесенні випалень у свідоцтво про право власності на житло і порекомендував звернутися до суду, про що свідчить його лист (а.с.9). Згідно з довідкою КП «Жмеринкакомунсервіс» заявник проживає у [INFO] (колишня Леніна) у м. Жмеринці і зареєстрований там з 1994 року (а.с.10). Відповідно до копії особового рахунку по цій квартирі заявник значиться як «Смагітель Андрій Антонович» (а.с.12). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані представником заінтересованої особи. Відповідно п.5 до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло від 27 лютого 1997 року знайшло підтвердження у судовому засіданні і підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, і у цьому свідоцтві неправильно вказано по-батькові заявника : «Антонович» замість «Анатолійович». При цьому суд приймає до уваги, що від встановлення цього факту залежить виникнення майнових прав заявника, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.7 ст.235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved