overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 19.01.1959 року , посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою та внесено в реєстр за № 371 по [ADDRESS] був побудований житловий будинок під [NUMBER]. Після будівництва право власності на будинок було зареєстровано в Лисичанськом КП «Бюро технічної інвентаризації» та виготовлена технічна документація. У подальшому договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 19.01.1959 року був втрачений. Нотаріальний архів за 1959 рік був переданий до Луганського обласного нотаріального архіву, який в теперішній час перебуває на території не підконтрольній органам державної влади України. Встановлення факту такого договору необхідно для оформлення спадщини. У судове засіданні заявник подала заяву про розгляд справи без його участі. Заяву підтримує і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Літвінова Н.В. у судове засідання не з'явилась, проти задоволення заяви не заперечує, про що подала до суду заяву. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 19.01.1959 року , посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою та внесено в реєстр за № 371 по [ADDRESS] був побудований житловий будинок під [NUMBER] ( а.с.4). Після будівництва право власності на будинок було зареєстровано в Лисичанськом КП «Бюро технічної інвентаризації» та виготовлена технічна документація( а.с.5-10). Тому є підставі для задоволення заяви. Встановлення факту договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 19.01.1959 року необхідно заявнику для оформлення спадщини. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце та час народження якого вказані в документі не співпадають з іменем, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи. На підставі ст.ст.10,11, 60, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградської міської ради на квартиру [ADDRESS] від 15 жовтня 1998 року. Заявник посилається на те, що у зв`язку з досягненням сорока п`ятирічного віку він замінював паспорт. Однак, при заміні паспорту працівниками Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Павлоградського РО було допущено помилку при написанні прізвища. Правильним було « [PERSON] » а в новому паспорті зазначено « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, а також оригінали документів, надані заявником для огляду, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспортних даних заявника зазначено його прізвище українською мовою як « [PERSON] », однак у свідоцтві про право власності на житло його прізвище зазначено як « [PERSON] », що не відповідає дійсності. Копією паспорту, до заміни у сорока п`ятирічному віку, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградської міської ради на квартиру [ADDRESS] від 15 жовтня 1998 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 16 травня 1976 року; довідка від 09 березня 2021 року «про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній» на ім`я « [PERSON] », видана Комунальним некомерційним підприємством « Павлоградська міська лікарня №1» Павлоградської міської ради; довідка від 21 січня 2021 року №72, видана Відділом освіти міської ради на ім`я « [PERSON] » належать [PERSON] , [INFO] . Заявник посилається на те, що 13 лютого 2015 року вона отримувала паспорт громадянина України, при заміні паспорту працівниками Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Павлоградського РО було допущено помилку при написанні ім`я. Правильним було « [PERSON] » а в новому паспорті зазначено « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, а також оригінали документів, надані заявником для огляду, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспортних даних заявника зазначено її ім`я українською мовою як « [PERSON] », однак у інших документах зазначено як « [PERSON] », що не відповідає дійсності. Копією свідоцтва про шлюб, складеного до заміни паспорту ім`я заявника зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 16 травня 1976 року; довідка від 09 березня 2021 року «про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній» на ім`я « [PERSON] », видана Комунальним некомерційним підприємством « Павлоградська міська лікарня №1» Павлоградської міської ради; довідка від 21 січня 2021 року №72, видана Відділом освіти міської ради на ім`я « [PERSON] » належать [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що у додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Нива», серії ДП, який зареєстрований 03 серпня 1995 року за №11, а саме - списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 119 значиться - [PERSON] , [INFO] . Заявник посилається на те, що при складанні додатку до Державного акту було помилково вказано його прізвище. Заявник в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи за його відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, а також оригінали документів, надані заявником для огляду, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспортних даних заявника зазначено його прізвище українською мовою як « [PERSON] », однак у додатку до Державного акту його прізвище зазначено як « [PERSON] », що не відповідає дійсності. Копією трудової книжки заявника підтверджується факт того, що прізвище заявника спочатку було записано як « [PERSON] », згодом перекреслено та виправлено на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт, що у додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Нива», серії ДП, який зареєстрований 03 серпня 1995 року за №11, а саме - списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 119 значиться - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], 25.02.2019 о 10.50 надійшов повторно до психіатричного відділення № 1. У відділення доставлений ПБСП за викликом матері в зв'язку з погіршенням психічного стану. Пацієнт категорично відмовляється від медикаментозного лікування, почав неадекватно себе поводити, вночі не спить, на протязі 3-х тижнів відмовлятися від їжі, неадекватно висловлюється, сам з собою розмовляє, на зауваження не реагує, б'є вдома меблі, постійно ходить з швейною голкою в роті. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Зокрема зазначила, що [PERSON] потребує постійного лікування та догляду, неодноразово був на стаціонарному лікуванні. Залучений представник, адвокат [PERSON], не заперечувала проти заяви. Прокурор підтримала заяву. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], 25.02.2019 о 10.50 надійшов повторно до психіатричного відділення № 1. У відділення доставлений ПБСП за викликом матері в зв'язку з погіршенням психічного стану. Пацієнт категорично відмовляється від медикаментозного лікування, почав неадекватно себе поводити, вночі не спить, на протязі 3-х тижнів відмовлятися від їжі, неадекватно висловлюється, сам з собою розмовляє, на зауваження не реагує, б'є вдома меблі, постійно ходить з швейною голкою в роті. За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 25.02.2019 № 01-17/10/478 [PERSON] у зв'язку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки лікування можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров'я потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [INFO]. Заява мотивована тим, що 25.02.2019 о 11-45 [PERSON] надійшов до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надходить вперше в житті за направленням районного лікаря-психіатра, доставлений співробітниками будинку інтернату, в зв'язку з погіршанням психічного стану: не спить вночі, став відмовлятись від прийому їжі, злобний, на зауваження не реагує, інструкції не виконує, зі слів персоналу будинку інтернату постійно намагається засувати пальці рук собі в пряму кишку. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Зокрема зазначила, що [PERSON] потребує постійного лікування та догляду, неодноразово був на стаціонарному лікуванні. Залучений представник, адвокат [PERSON], не заперечувала проти заяви. Прокурор підтримала заяву. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [INFO], хворіє на психічне захворювання. Йому встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». 25.02.2019 року вперше надійшов до відділення №1 за направленням районного лікаря-психіатра, доставлений співробітниками будинку інтернату, в зв'язку з погіршанням психічного стану: не спить вночі, став відмовлятись від прийому їжі, злобний, на зауваження не реагує, інструкції не виконує, зі слів персоналу будинку інтернату постійно намагається засувати пальці рук собі в пряму кишку. За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 25.02.2019 № 01-17/10/487 [PERSON] у зв'язку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки лікування можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров'я потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO]. Заява мотивована тим, що 16.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізована до КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер». Їй встановлений діагноз «Тяжкий психічний розлад у вигляді судинної деменції з психотичними симптомами». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON]\~у звязку з психічним розладом потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. Вважають, що без відповідного рішення суду це не можливо. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримав заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що [PERSON] 16.04.2017 року о 13-30 год. повторно госпіталізована в Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер. Госпіталізація повязана з неадекватною поведінкою: стала вкрай агресивною, за собою не слідкує, вночі не спить, відмовляється від прийому підтримуючого лікування, постійно вчиняє бійки. Потребує лікування в умовах стаціонару, тому потребує госпіталізації. [PERSON] не змогла висловитися з приводу заяви. Представник [PERSON], її син [PERSON], підтримав заяву, зокрема зазначив, що не може надавати лікування матері самостійно. Вона не вживає ліків та їжі, поводиться агресивно. Залучений представник, адвокат [PERSON], погодилася з заявою. Прокурор вважає, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу підлягає задоволенню, так як для цього наявні всі підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 27.12.2016 року рішення Сумського районного суду Сумської області визнано недієздатною [PERSON], [INFO], справа №587/1819/16-ц. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO], хворіє на психічне захворювання. Їй встановлений діагноз «Тяжкий психічний розлад у вигляді судинної деменції з психотичними симптомами». 16.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізована до КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер». Їй встановлений діагноз «Тяжкий психічний розлад у вигляді судинної деменції з психотичними симптомами». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 18.04.2017 року [PERSON] у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає її інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO]. Заява мотивована тим, що 27.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення. Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON]\~у звязку з психічним розладом потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримав заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що [PERSON] 27.04.2017 року о 21-50 год. повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення. Востаннє [PERSON] був госпіталізований у вересні 2016 року. З того часу був дома, отримував лікування. За станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару з застосуванням інєкційної терапії. Представник [PERSON], його батько [PERSON], зазначив, що стан здоровя сина погіршився, став поводиться агресивно, припинив самостійно приймати ліки. Залучений представник, адвокат [PERSON], погодилася з заявою. [PERSON] погодився з заявою заяви. Прокурор також погодився з заявою мотивуючи тим, що для цього наявні всі законні підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. 03.07.2012 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми визнано недієздатним [PERSON], [INFO], справа №1805/3944/2012. Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO], хворіє на психічне захворювання. Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом». 27.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака». Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 28.04.2017 року №01-11/07/734 [PERSON] у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO]. Заява мотивована тим, що 28.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення. Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у звязку з психічним розладом потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримав заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що [PERSON] 28.04.2017 року о 15-20 год. повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення. Востаннє він був госпіталізований у березні-квітні 2017 року. За станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Представник [PERSON], його матір [PERSON], підтримала заяву і зазначила, що стан здоровя сина погіршився, став поводиться агресивно, тікає, проситися до лікарні. У нього також збільшилися галюцинації. Ліки не допомагають. [PERSON] погодився з заявою. Прокурор також погодився з заявою мотивуючи тим, що для цього наявні законні підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. 09.07.2007 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми визнано недієздатним [PERSON], [INFO], справа №2-о-98/2007. Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO], хворіє на психічне захворювання. Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом». 27.04.2017 року [PERSON] повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака». Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 03.05.2017 року №01-11/07/745 [PERSON] у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved