Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Заявниця 13.01.2015 року звернулась до суду із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. 17.05.2007 року [PERSON], при житті було складено заповіт згідно якому, квартира [ADDRESS] та житловий будинок, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] були заповідані заявниці та її сестрі [PERSON] в рівних частках кожній. Також її було заповідано 25% недобудованого будинку та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину, однак оформити її належним чином не має можливості, оскільки в заповіті від 17.05.2007 року її прізвище вказане «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». У зв'язку з допущеним помилки при складанні заповіту, заявниця на теперішній час не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Просить суд встановити факт приналежності їй заповіту від 17.05.2007 року № 7-1884 складеного [PERSON] на ? частки квартири [ADDRESS] та житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], також 25% недобудованого будинку та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] і іншого майна, згідно вказаного заповіту. Заявник [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.1960 року, виданого м. Сталіно Калінінське б/ЗАГС [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], актовий запис № 2417. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.1985 року, виданого м. Жуковський м. ЗАГС Московської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.03.1985 року, актовий запис № 148. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2012 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану обласного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 371. Згідно заповіту від 17.05.2007 року № 7-1884, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла: квартиру [ADDRESS] та житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній; недобудований будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], 75% [PERSON], та 25% [PERSON]; належну їй частку статутного фонду та майна ТОВ «ЛІРА» - [PERSON]; автомобіль марки ВАЗ - 21093, випуску 2004 року - [PERSON]. Усе інше її майно, яке на день смерті буде належати, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось в рівних часткам особам вказаним в заповіті. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. В судовому засіданні встановлено, що при складені заповіту від 17.05.2007 року було допущено помилку, а саме в прізвищі спадкоємця замість правильного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Отже, суд констатує, що в судовому засіданні підтверджено і ніким не спростовано ту обставину, що заповіт, яким [PERSON], [INFO], зробила розпорядження на випадок своєї смерті відносно належного їй майна, посвідчений 17.05.2007 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 7-1884, складено в тому числі на ім,я [PERSON], 1960 року народження. Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, вимога заявників щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved