Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Заявник звернулася до відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) ) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для оформлення пенсії за віком, однак отримала відмову у прийомі документів, оскільки, зокрема, трудова книжка колгоспника заповнена некоректно, з порушенням п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29.07.1993, та в архівних документах про роботу в колгоспі «Україна» с. Конищів її по-батькові записано скорочено, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу. Внести виправлення в трудову книгу та архівні документи заявник не має можливості через припинення юридичної особи, що вела первинні документи, та її правонаступника. За захистом своїх прав та інтересів з відповідною заявою [PERSON] 20 вересня 2021 року звернулася до суду. Провадження у справі відкрито 20 вересня 2021 року (а.с. 20) і призначено судовий розгляд на 04 жовтня 2021 року. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду клопотання (а.с. 23), в якому просив провести судове засідання без його участі. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та суду пояснила: Вона у 1991 році пішла працювати телятницею в колгосп «Україна» с. Конищів. Однак, під час видачі трудової книжки колгоспника у 1993 році, відповідальний працівник зробила запис її імені як « [PERSON] », а на її зауваження просто витерла одне ім`я і написала вірне « [PERSON] », але не зробила відповідного застереження. Крім того, у книгах обліку заробітку за 1991 рік її по-батькові записано скорочено як « [PERSON] ». Через так і помилки та скорочення у ПФ їй відмовляють в прийомі архівної довідки та трудової книжки колгоспника. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони з початку 1990-их років минулого століття працювали разом із [PERSON] в колгоспі. Пам`ятають, що вона працювала телятницею на фермі. Пояснення свідків було підтверджено оглянутими в судовому засіданні оригіналами їх трудових книжок колгоспників, в яких містяться записи про їх роботу в колгоспі «Україна»с. Конищів та його правонаступників. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити. Ксерокопією паспорта (а.с. 3), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 3), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4), трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] від 17.01.1993 (а.с. 5-10) заявник ствердила, що її прізвище, ім`я та по батькові правильно звучать і пишуться як « [PERSON] ». Крім того, відповідно до архівної довідки № 02-2/80 від 02.04.2020 з книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Україна» с. Конищів за 1992 рік, КСП «Україна» с. Конищів за 1992-1999 роки (а.с. 14) прізвище, ім`я та по батькові значилось як « [PERSON] ». В той же час, у архівній довідці № 02-2/191 від 27.10.2020 з книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Україна» с. Конищів (а.с. 13) прізвище, ім`я та по батькові значилось як « [PERSON] (1991 р. - Ів.)». Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Із наданої заявницею трудової книжки серії [NUMBER] від 17.01.1993 (а.с. 5-10) відсутні особисті дані власника трудової книжки та невідповідність печатки КСП «Україна» на першій сторінці, оскільки прийнято особу на роботу було у колгосп «Україна». Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На підставі перерахованих вище доказів суд вважає доведеним факт, що архівна довідка та трудова книжка колгоспника, видані на ім`я [PERSON] належать саме заявнику, оскільки досліджені в цьому судовому засіданні відомості про роботу заявника у колгоспі «Україна»с. Конищів, відповідають таким же відомостям в архівній довідці та трудовій книжці. Архівною довідкою начальника архівного відділу Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 74 від 18 березня 2020 року стверджується, що правонаступником колгоспу «Україна» було КСП, а потім - ТОВ «Україна» с. Конищів (а.с. 12). Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15) стверджується, що ТОВ «Україна» припинило існування як юридична 29.05.2006. Цими документами заявник довела, що не може захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд. Паспортом (а.с. 3) та довідкою заступника начальника відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-0215-7/51238 від 25 серпня 2021 року (а.с. 11) заявник ствердила, що встановлення даного факту їй необхідно для призначення пенсії за віком.

Outcome: approved