Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить : встановити факт смерті [PERSON], [INFO], 26 січня 2016 року у м. Донецьку. В обґрунтування заяви навела наступне. 26 січня 2ОІ6 року помер її чоловік - [PERSON]. Фактом підтвердження родинного зв'язку є свідоцтво про укладення шлюбу. Документом, що підтверджує факт смерті чоловіка є лікарське свідоцтво про смерть № 369 Донецької Народної Республіки. Лікарське свідоцтво про смерть №369 видано Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецька. Свідоцтва про смерть чоловіка за місцем його фактичної смерті, тобто у місті Донецьк, не видали. Особисто зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Згідно п.п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У порядку ст.257 ЦПК України, підсудність справ про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Вважає, що зважаючи на дані, які містяться в поданій нею заяві та доданих до неї доказах, суд має всі підстави встановити факт смерті [PERSON], 26 січня 2016 року. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю, підтвердивши її зміст. Представник заінтересованої особи Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, від якого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення заяви, тому що визнання заяви заінтересованою особою, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved