Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його дружини [PERSON], [INFO], уродженки м. Луганськ, при житті зареєстрованої за адресою [ADDRESS], місце смерті - Луганська область, м. Луганськ, дата смерті - [INFO]. В обґрунтування заяви заявниця вказала, що він є чоловіком [PERSON], яка померла [INFO] в м. Луганськ Луганської області в гастроєнтерологічному відділені в Луганської клінічної лікарні в результаті хвороби рухомого нейрона. Для реєстрації в законному порядку фату смерті він звернувся до Фрунзенського Відділу ДРАЦС по місту мешкання, де повідомили, що зареєструвати смерть дружини [PERSON], 1960 року народження, яка померла у місті Луганськ, Луганської області не виявляється можливим у зв'язку з тим, що надані документи про смерть дружини, завірене органами невизнаною Україною Луганською Народною Республікою. Також повідомили про необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті. У судовому засіданні заявник підтримав викладене в заяві та пояснив, що він не має можливості отримати свідоцтво про смерть належного зразка, оскільки Фрунзенським РАЦСом було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення спадщині після смерті дружини, яке можливо оформити на законних підставах лише на території України. Таким чином, заявник просив задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], дата смерті - [INFO]. Представник заінтересованої особи - Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся телефонограмою, в зв*язку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви, своєчасно та належним чином. Надали суду заяву про слухання справи за відсутності заінтересованої особи, рішення винести на розсуд суду. Суд, з*ясувавши правову позицію заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника. Як вбачається з копії паспорту серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON], [INFO] уклав шлюб з [PERSON], [INFO] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] видане Каменнобродським відділом ЗАГС м. Ворошиловград 28.04.1979 року). З 20 листопада 2014 року [PERSON] взятий на облік, як особа, переміщена з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, адреса переміщення: [ADDRESS]. Суд приймає пояснення заявника, що [PERSON] - це померла дружина заявника, яка померла [INFO]. в Луганській області, м. Луганськ. Оглянувши вказані документи та вивчивши їх в судовому засіданні, суд вбачає підтвердженим факт, що [PERSON], [INFO] є дружиною [PERSON], [INFO]. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 250 від 02.09.2016 року, виданого Клінічною лікарнею ЛНР, [PERSON], [INFO], померла [INFO], причина смерті - хвороба рухомого нейрона (а.с 4). Згідно довідки виданої Каменнобродським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції ЛНР № 408 від 08.09.2016 р. - [PERSON], померла [INFO]. про що в книзі запису актів про смерть по Каменнобродському відділу запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції ЛНР за 2016 р. 8 вересня 2016 р. зроблено відповідний запис № 408, місце смерті - Луганська Народна Республіка, м. Луганськ (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Каменнобродським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції ЛНР 08.09.2016 р. - [PERSON], померла [INFO]. Судом вивчалося свідоцтво про поховання № 397 від 03.09.2016 р. та квитанція до прибуткового касового ордеру від 02.09.2016 р. згідно яким вбачається, що похованням [PERSON] займався чоловік [PERSON] та померла похована в м. Луганськ 03.09.2016 р. на ділянці [NUMBER], кладовища Кіровка 2.2х2.2, розміщеного в м. Луганськ (а.с. 6). З матеріалів справи та відповіді Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.11.2016 р. № 2689/15.8-03-06 вбачається, що у державній реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO]. відмовлено. Підставою для державної реєстрації смерті на території України є медичне свідоцтво про смерть (Форма № 106/о). форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, або рішення суду про встановлення факту смерті. Також відомості про смерть зазначеної особи відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Також, роз'яснено про можливість звернення до суду з питання встановлення факту смерті. Таким чином свідоцтво про смерть [NUMBER] виданого Каменнобродським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції ЛНР 08.09.2016 р. дружини заявника, [PERSON], [INFO], є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м. Луганськ Луганської області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Луганськ Луганської області. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що смерть [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зареєстрована не була, оскільки м. Луганськ Луганської області знаходиться на території проведення антитерористичної операції. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ). На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст. 21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується наданими письмовими доказами, з яких вбачається, що дійсно [PERSON], [INFO], померла [INFO] та похована. Враховуючи, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, і це необхідно для прийняття спадку, заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved