Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду 10.09.2014 року із заявою, згідно вимог якої, просить встановити той факт, що громадянин, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Вільногірську Дніпропетровської області, був за своє життя чоловіком померлої [INFO] у м. Вільногірську Дніпропетровської області громадянки, [PERSON], шлюб між якими був зареєстрований 16.12.1972 року у бюро ЗАГС м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, актовий запис № 131. Вимогу обґрунтовує тим, що, після смерті своєї дружини [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво на право на спадщину за життя не встиг. Після смерті [PERSON], який склав на користь заявника заповіт, [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про шлюб вказані прізвища померлого подружжя, як «[PERSON]», а в свідоцтвах про смерть «[PERSON]». Просила встановити факт, що має юридичне значення. Заявник, яка є племінницею та спадкоємцем [PERSON], та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення та необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], який є племіннимком та спадкоємцем [PERSON], в судове засідання з'явився, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснения осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданного бюро ЗАГС м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, актовий запис № 131 від 16.12.1972 року, та копії відповідного актового запису, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем с. Сакагань П'ятихатського району Дніпропетровської області, та [PERSON], [INFO], уродженкою с. Яковлівка П'ятихатського району Дніпропетровської області, спільних дітей вказані особи не мають, постійно проживають у м. Вільногірську. Вказані документи складено російською мовою і прізвище подружжя вказано, як [PERSON]. (а.с. 7, 26). Згідно свідоцтва про право власності від 08.12.1997 року, [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 8). [INFO] у м. Вільногірську Дніпропетровської області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 11). Після її смерті до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину звернулись спадкоємець за заповітом [PERSON] та [PERSON], який мав обов'язкову частку у спадщині, заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] [PERSON] не отримував. Це вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та листа нотаріальної контори (а.с. 22, 24). [INFO] [PERSON] помер у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області (а.с. 12). За життя ним був складений заповіт на користь [PERSON], яка прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала (а.с. 6, 17, 21, 24). Оскільки після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, у свідоцтві про шлюб прівище вказаних осіб зазначено, як «[PERSON]», заявник ставить питання про необхідність підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі для оформлення права на спадщину. Дана неточність не може бути усунена іншим ніж судовим порядком, оскільки обидва подружжя померли. Шляхом направлення запиту до нотаріальної контори та під час допиту свідків судом з'ясовано коло зацікавлених осіб. Інших спадкоємців після померлих [PERSON] та [PERSON], окрім заявника та [PERSON], немає. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] був рідним братом її батька і був одружений з [PERSON], вона була у них не весіллі разом з батьками. Вони проживали у місті Вільногірську разом, шлюб між ними не було розірвано, вона сприймала їх, як подружжя, спільних дітей у них не було. [PERSON] народився [INFO] у с. Сакагань П'ятихатського району Дніпропетровської області. Допитаний в судовому засіданні якості свідка [PERSON] показав, що [PERSON] була його тіткою, її чоловіком був [PERSON] Шлюб між ними було укладено у 1972 році, сам [PERSON] був присутній у них на весіллі. Вони проживали у місті Вільногірську разом в одній квартирі, шлюб між ними не було розірвано, дітей спільних не було. [PERSON] мала дошлюбне прізвище [PERSON] та народилася [INFO] у с. Яковлівка П'ятихатського району Дніпропетровської області. Свідок [PERSON] суду показала, що була особисто знайома з подружжям ([PERSON]) [PERSON], була їх сусідкою, вони проживали у [ADDRESS], вона сприймала їх, як подружжя, дітей у них не було. Колись їй казали, що у них прізвище в документах записано не вірно, одна буква інша. Встановлення фактів, що мають юридичне значення здійснюється за правилами гл. 6 ЦПК України. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, зокрема, факту родинних відносин між фізичними особами, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Зазначений у цій нормі перелік не є вичерпним. За роз'ясненням Верховного Суду України у п.1 постанови Пленуму №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановленню в судовому порядку підлягають факти, що породжують юридичні наслідки якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує цей факт. Судом встановлено, що свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) видано на підставі актового запису № 131 від 16.12.1972 року. Актового запису про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (українською мовою) немає. Однак в процесі судового розгляду доведено існування факту реєстрації шлюбу між померлими спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] 16.12.2972 року у бюро ЗАГС м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, актовий запис № 131. З пояснень заявника в судовому засіданні встановлено, що саме через розбіжність в написанні прізвищ нотаріусом їй усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджує в судовому засіданні також [PERSON] Виникнення майнових прав заявника є можливим лише на підставі відповідного судового рішення, оскільки іншим шляхом встановити цей факт неможливо. Спір про право відсутній. Слід зазначити, що згідно ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Перебування у шлюбі жінки та чоловіка не свідчить про наявність між ними родинних відносин. Родинні відносини визначаються ступеню споріднення за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця ( ч. 2 ст. 1265 Цивільного кодексу України). В рішення Конституційного суду України (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») № 5-рп/99 від 03.06.1999 року вказано, що під членом сім'ї треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами. В листі ВСУ від 01.01.2012 року вказано, що дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім'ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено, для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Виходячи з викладеного вище, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв'язку,

Outcome: approved