Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті в певний час. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме вона з 24 квітня 1982 року перебувала в шлюбі з [PERSON], [INFO]. Місце їй постійного проживання: [INFO] а, кв. 3. Вона та її чоловік є громадянами України. Її чоловік помер 23 травня 2015 року у м. Сімферополі причиною смерті відповідно до документу судово-медичної установи визнано серцеву недостатність. З протоколу встановлення смерті від 23 травня 2015 року та виданого 25 травня 2015 року Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записі актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим Російської Федерації , свідоцтва про смерть, вбачається, що [PERSON], помер 23 травня 2015 року в м. Сімферополі. Окрім цих документів факт смерті також підтверджується договором - замовленням №001913 від 25 травня 2015 року на організацію та проведення поховання, відповідно до якого датою поховання [PERSON] визначено 27 травня 2015 року, місто Сімферополь; довідкою Муніципального гітарного підприємства «Міськрітуал» від 23 вересня 2015 року за №208/02 про поховання [PERSON] 27 травня 2015 року у місті Сімферополь. Водночас вказані документи мають реквізити та посилання щодо їх видачі органами Російської Федерації. Вказані документи, у тому числі свідоцтво про смерть від 25 травня 2015 року її чоловіка видані органами створеними у порядку не передбаченому законами України, вони є недійсними та не створюють правових наслідків. Документи, які підтверджують факти, що мають юридичне значення, повинні бути видані лише уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України. В іншому випадку такі факти мають бути встановлені в судовому порядку. Після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини. Але їй повідомили, що для прийняття спадщини їй необхідно надати свідоцтво про смерть, видане компетентними органами державної влади України. Окрім того, після смерті чоловіка залишились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є громадянами України. Просить суд відповідно до ст.ст. З, 4, 9, 12, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження с. Гвардійське, Бахчисарайського р-ну, Крим, 23 травня 2015 року у м. Сімферополі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.15 підсудність заяви [PERSON] визначена Оболонському районному суду м. Києва. У судове засідання заявник не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зацікавлені особи про місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки про реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Первомайскоє» від 21.09.15 [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою [INFO], та помер 23.05.15. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.04.1982 року. З копій паспортів вбачається, що вони громадяни України. Так, 23.09.15 МУПМОМО «Горритуал» видана заявнику довідка про поховання про те, що 27.05.15 в секторі №27 кладовища Абдал 2 м. Сімферополя проведено поховання [PERSON] Крім того, 25.05.2015 року Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть аркова [PERSON], який помер 23.05.2015 року в м. Сімферополі. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (ст. 3 Закону). Згідно ст.9 Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Відповідно до ст. 17 Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави України. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1). документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Таким чином, оскільки [PERSON] помер на окупованій території, а свідоцтво про смерть, яке видано на окупованій території, є недійсним, встановлення факту необхідно для оформлення спадщини, в інший спосіб такий факт не може бути встановлений, а тому заява підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved