overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Заявники звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставу своїх вимог посилається на те, що померла сестра їхніх батьків, яка являється їм рідною тіткою, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з нерухомого майна. Покійна [PERSON], за життя заповіту не склала. Після смерті тітки, позивачі залишилися єдиними спадкоємцями за законом, так як інших родичів у неї немає. Позивачі у встановлений законом строк, звернулися до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Заяву у заявників було прийнято, однак нотаріус попередив, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому що відсутній документ який підтверджує їх родинні відносини, тому заявники вимушені звернутись з даним позовом до суду. Передставник зацікавленої особи Майданецької сільської ради до початку судового засідання подала заяву, в якій не заперечила проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин та просили суд справу розглядати без їхньої участі. Суд, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Згідно свідоцтва про народження серія ЯУ № 495250 від 15.04.1949 року [PERSON] народився 17.01.1930 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія ГД № 767883 від 19.06.1957 року [PERSON] народилась 08.06.1957 року, батьками зазначені [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно про свідоцтво про народження серія ЯР № 862804 від 11.11.1957 року [PERSON] народився 25.10.1957 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно до свідоцтва про одруження серія VІ-УР № 500063 від 09.1.1962 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.12.1962 року в с.Майданець. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-СР №331683 від 11.05.1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.05.1975 року в с.Майданець. Згідно до свідоцтва про народження серія ІІ-СР від 253637 від 31.10.1978 [PERSON] народився 03.05.1937 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії господарської книги, особистий рахунок № 370, підтверджує той факт, що [PERSON] є голова двору, [PERSON] та [PERSON] є її рідними синами, а [PERSON] є її рідною дочкою. Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР №266294 від 17.08.2015 року, [PERSON] померла 15.08.2015 року в с.Майданецьке. Відповідно до письмових пояснень, засвідчених секретарем виконкому Майданецької сільської ради [PERSON] від 22.03.2016 року, [PERSON] підтвердила, що [PERSON], яка померла 15.08.2015 року є рідною тіткою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до письмових пояснень, засвідчених секретарем виконкому Майданецької сільської ради [PERSON] від 22.03.2016 року, [PERSON] підтвердила, що [PERSON], яка померла 15.08.2015 року є рідною тіткою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 15.08.2015 року в с.Майданецьке, Тальнівського району, є рідню тіткою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Заявники звернулася в суд з заявою про розірвання їх шлюбу, посилались на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2002р., від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Посилались на те, що їх сімейне життя не склалося. Фактично вони мають різні погляди на життя та побут. Вони неодноразово намагалися зберегти сім»ю, але переконалися, що є різними людьми, тому в їх спільних інтересах та інтересах спільної дитини вирішили розірвати шлюб, оскільки збереження його є неможливим. Зазначали, що ними досягнуто згоди щодо проживання сина [PERSON], аліментів на його утримання та участі в його вихованні, про що уклали та посвідчили нотаріально договір 25.06.2015р. Відповідно умов цього договору, син [PERSON] після розірвання шлюбу залишається проживати із своїм батьком - [PERSON], при цьому мати - [PERSON] має право бачитись з ним в порядку, передбаченому договором та буде постійно брати участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно надавати матеріальну допомогу на його утримання. У судовому засіданні заявники підтримали доводи, наведені в спільній заяві про розірвання шлюбу, зазначили, що понад рік не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Посилаючись на неможливість збереження шлюбу та налагодження подружнього життя, просили заяву задовольнити, шлюб розірвати. Заявниця [PERSON] пояснила, що бажає залишити прізвище, отримане при укладенні шлюбу. Правилами ч.3 ст. 234 ЦПК України визначено можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірванню шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Суд, вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню судом у порядку передбаченому ч. 3 ст. 234 ЦПК України, оскільки вони понад рік не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, намагання заявників зберегти сім»ю та налагодити подружнє життя позитивного наслідку не мали, вирішили у добровільному порядку питання про розподіл спільного майна, уклали договір щодо визначення місця проживання їх неповнолітнього сина, участь матері в його матеріальному забезпеченні та вихованні, як це визначено ст.109 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Заявники звернулася в суд із заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є дружиною покійного [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] - його синами. Свої вимоги мотивують наступним. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті заявники звернулися до нотаріуса з метою прийняття спадщини. Нотаріусом встановлено помилки в документах, які посвідчують особи, що є перешкодою в реалізації їх прав як спадкоємців останнього. Заявник в заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримали. Заінтересована особа подав заяву, в які просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заперечив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Із свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що в такому дата його народження зазначена « [INFO] ». В свідоцтві про одруження дата народження спадкодавця зазначена « [INFO] ». В свідоцтві про народження останнього також зазначена дата народження « [INFO] ». Дата народження заявниці [PERSON] (до реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] ») в свідоцтві про шлюб вказана « [INFO] », а в паспорті громадянина України - « [INFO] ». Із свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] встановлено, що їх матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . З довідки від 02.08.2021р. встановлено, що на день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, що стверджується витягом від 02.08.2021р. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що покійний [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] та батьком їх спільних дітей - заявників [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Заявники звернулася в суд та просить встановити факт, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] помер ї чоловік [PERSON], з яким вона проживала до дня його смерті. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належну останньому земельну ділянку. Однак, в нотаріальній конторі виявлено помилку в написанні прізвища в державному акті на дану землю, що є перешкодою в реалізації її права на спадкування цього майна. В судове засідання заявник не прибула та подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи також не прибув, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо вирішення справи покликався на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно державного акту серії [NUMBER] від 08.12.2009р., земельна ділянка, площею 0,0384га, розташована в м.Сокаль, садове товариство «Світанок» та призначена для ведення садівництва, зареєстрована на праві власності за [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть та довідки №6813 від 21.12.2018р. судом встановлено, що прізвище покійного чоловіка заявниці - «[PERSON]». З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що у вказаному державному акті допущено помилку, але такий дійсно виданий спадкодавцю, та відомості, зазначені в ньому, стосуються останнього та належать йому. За таких підстав, дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Заявники звернулася до суду в липні 2013 року з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності документів. В свідоцтві про смерть [NUMBER], виданому відділом ДРАЦС Марганецького МУЮ 11.05.2011 року вказане прізвище «[PERSON]», в паспорті дружини прізвище записано «[PERSON]», в свідоцтві про шлюб прізвище подружжя зазначено російською мовою «[PERSON]» та «[PERSON]», в свідоцтві про народження доньки прізвище [PERSON], батько [PERSON]. Нотаріус звернув увагу завників на те що, у Державному акті направо приватної власності на землю серії І-ДП № 093326, виданому Дмитрівського сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 20.02.2001 року власником земельної ділянки є [PERSON] та у договорі дарування від 14.05.1981 року будинку [ADDRESS] власником будинку зазначено [PERSON]. В зв'язку з вказаними розбіжностями нотаріус порадив заявникам звернутися до суду для встановлення факту родинних стосунків з померлим та встановлення факту, що [PERSON] є власником земельної ділянки та будинку. Заявники в судовому засіданні просили задовольнити заяву в повному обсязі. Зацікавлена особа до суду не з'явилася, по невідомій суду причині. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 02 січня 1971 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС м. Марганця. Після реєстрації одруження подружжю присвоєно прізвище [PERSON]. Свідоцтво про шлюб виписувалося російською мовою. У цьому шлюбі народилася [PERSON]., [INFO] . Свідцтво про народження [NUMBER] виписувалося українською мовою. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 19 грудня 2008 року [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON]. та змінила прізвище на [PERSON]. У січні 2001 року [PERSON] та її чоловік отримали паспорта громадянина України. Під час видачі паспорта громадянина України у прізвищі чоловіка було зроблено помилку та записано [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт родинних стосунків заявників з померлим [PERSON].. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 14 травня 1981 року між [PERSON] та [PERSON]. було укладено договір дарування будинку [ADDRESS]. Тобто прізвище чоловіка в договорі дарування не відповідає прізвищу у паспорті. 20 лютого 2001 року [PERSON] Дмитрівською сільською радою було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 093326. Але цей акт було виписано на ім'я [PERSON] Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів. Тому суд вважає доведеним, факт родинних відносин та факту належності документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Заявники звернулася до суду з вищезазначеною заявою. Зважаючи на те, що повне рішення суду, повязане з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Заявники звернулася до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначили наступне. [PERSON] є особою, яка не досягла шлюбного віку, однак за особистим бажанням та в своїх інтересах перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Від спільного проживання вона завагітніла, в звязку з чим просить суд надати право на шлюб. В судове засідання заявники не з'явилися. Подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про слухання даної справи без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечили. Представник заінтересованої особи - Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання даної справи без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви заявників, заінтересованих осіб, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 22.01.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої лікарем акушером-гінекоголом Коростишівської ЦРЛ, від 07.01.2016р. [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації поліклініки, термін вагітності 6-7 тижнів. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З викладеного, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а також допускає негайне виконання рішення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявники звернулася до суду з заявою в якій просять встановити факт що померлий 4.02.2016р. [PERSON] є їхнім чоловіком та батьком, мотивуючу тим, що у його прізвищі допущено помилку, що заважає ним отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті останнього. Заявники заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник Одеської міської ради у судове засідання не явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Суд встановив, що заявник [PERSON] є жінкою, а заявник [PERSON] сином - [PERSON], який помер 4.02.2016р. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином, суд вважає, що існують підстави для встановлення факту родинних відносин, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі статті 256-258 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Заявники звернулася до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначили, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Заявники в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 14 червня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 700, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2015 року (а.с. 2). Сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 28.11.2003 року і серії [NUMBER] від 28 листопада 2006 року (а.с. 3, 4). Заявники бажають розірвати шлюб за спільною згодою. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам заявників, що має істотне значення. Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Заявники звернулася до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначили, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Заявники в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 30 жовтня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 3170, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 жовтня 2009 року (а.с. 5). Сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 22.01.2008 року і серії [NUMBER] від 24 травня 2014 року (а.с. 7. 8). Заявники бажають розірвати шлюб за спільною згодою. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам заявників, що має істотне значення. Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Заявники звернулася до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 23, однак через те, що подружжя з липня 2014 року спільно не проживає, вони повністю припинили шлюбні відносини, та вирішили розірвати шлюб за спільною заявою, оскільки мають спільних двох неповнолітніх дітей. Під час судового розгляду заявникам судом було надано один місяць для відкликання наданої ними заяви. В судовому засіданні заявники підтримала подану і просили її задовольнити, оскільки подана заява дійсно відповідає їх волі, вони за взаємною згодою вирішили питання щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що ними укладено відповідний договір. Суд, вислухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 23. У них від спільного проживання є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 03.03.2015 року між подружжям укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на дитину, згідно якого було вирішено питання щодо місця проживання дітей із батьком в [ADDRESS]. Крім того, вирішено питання щодо участі матері в утриманні дітей та участі матері у їх вихованні. Відповідні умови договору відповідають дійсній волі сторін та не порушують їх інтересів та інтересів їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу протирічить інтересам заявників, та відповідає інтересам дітей, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст.109 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Заявники звернулася до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 120, однак через те, що подружжя з лютого 2014 року спільно не проживає, вони повністю припинили шлюбні відносини, та вирішили розірвати шлюб за спільною заявою, оскільки мають спільну одну неповнолітню дитину. Під час судового розгляду заявникам судом було надано один місяць для відкликання наданої ними заяви. В судове засіданні заявники не зявилися, однак надали спільну заяву про підтримання заявлених вимог та розгляду справи у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 120. У них від спільного проживання є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. 05.03.2015 року між подружжям укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на дитину, згідно якого було вирішено питання щодо місця проживання дитини із батьком в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області. Крім того, вирішено питання щодо участі матері в утриманні дитини та участі матері у її вихованні. Відповідні умови договору відповідають дійсній волі сторін та не порушують їх інтересів та інтересів їхньої дитини. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу протирічить інтересам заявників, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved