Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

заявник звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що запис № 5 від 24.04.1973 року у Книзі реєстрації актів цивільного стану (Книзі реєстрації актів про народження) внесений щодо [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ); зобов`язання Пустомитівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису цивільного стану № 5 від 24.04.1973 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Для належного оформлення спадщини вона вирішила зібрати усі документи, які необхідні для спадкування. Проте виявилося, що у Книзі державної реєстрації актів цивільного стану (Книзі реєстрації актів про народження) зроблено запис № 5 від 24 квітня 1973 року, в якому допущено описку в її імені [PERSON] , хоча у свідоцтві про народження Серії [NUMBER] її ім`я зазначено як [PERSON] , народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 20 липня 1991 року її ім`я зазначено як « [PERSON] , яка народилася [INFO] , після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Паспорт України серія, номер [NUMBER] , виданий Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області 14 серпня 1996 року на ім`я « [PERSON] », дата народження [INFO] . В картці фізичної особи - платника податків зазначено, що [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер « [NUMBER] », виданий 21.05.2008 року. У зв`язку із вказаними розбіжностями у зазначенні її імені в паспорті громадянина України, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження та у книзі державної реєстрації актів цивільного стану (книзі реєстрації актів про народження) у неї можуть виникнути ускладнення при оформленні спадщини за законом. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити. Справа поступила до суду 24 червня 2021 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.06.2021 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у порядку окремого позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Заявник [PERSON] в судове засідання 08.09.2021 року не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, разом з тим, представник заявника - адвокат Крупник П.В. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника, заяву про встановлення факту підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Пустомитівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, 06 вересня 2021 року начальником відділу подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, щодо вирішення вимог заяви покладаються на розсуд суду. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 08.09.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 24.04.1973 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.07.1991 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 20.07.1991 року, актовий запис № 1629 (а.с.8). Судом встановлено, що у Книзі державної реєстрації актів цивільного стану (Книзі реєстрації актів про народження) внесено запис № 5 від 24 квітня 1973 року, в якому допущено помилку у зазначенні імені [PERSON] . Відповідно до копії паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області 14 серпня 1996 року, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків зазначено, що 21.05.2008 року [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер « [NUMBER] » (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом під час з`ясування фактичних обставин справи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, при цьому, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, оскільки при дослідженні доказів в справі встановлено, що дійсно заявник була записана в Книзі державної реєстрації актів цивільного стану (Книзі реєстрації актів про народження), запис № 5 від 24 квітня 1973 року, в якому допущено помилку у зазначенні її імені [PERSON] , хоча у свідоцтві про народження Серії [NUMBER] її ім`я зазначено як [PERSON] , народилася [INFO] . При таких обставинах суд вважає, що встановлення юридичного факту правовстановлюючих документів, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а тому вказане не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення. Крім цього, судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в іншому випадку остання зробити цього не може, що порушує її права. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність встановлення факту, що запис № 5 від 24 квітня 1973 року у Книзі державної реєстрації актів цивільного стану (Книзі реєстрації актів про народження) внесений щодо [PERSON] , а тому заява в цій частині підлягає до задоволення. Щодо вимоги заявника про зобов`язання Пустомитівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису цивільного стану № 5 від 24.04.1973 року, то на думку суду дана вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини з державної реєстрації актів цивільного стану регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно зі ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року зі змінами (далі - Закон), цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (ч.1 ст.6 Закону). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч.ч.1, 4 ст.22 Закону). Відповідно до п.п.1.1, 1.7, 1.15, 2.13.1, 2.16.7, 2.18 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (зі змінами), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу ІІ цих Правил. Згідно з п.п.2, 3, 9, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справи про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, міни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). Судам належить враховувати, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих - особи, які входять до кола їх спадкоємців. Роз`яснити судам, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Враховуючи те, що рішення суду в частині встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику вже є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану, а тому вимога про зобов`язання внести зміни до актового запису цивільного стану від 24 квітня 1973 року № 5 не підлягає до задоволення.

Outcome: partial