Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа : Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона проживала разом зі [PERSON] в одному будинку. 02.06.2010 року [PERSON] поїхав до м. Синельникове, звідки додому не повернувся. В період з 2008 року по 2010 рік [PERSON] періодично проживав в дачному будинку участку №12 с/т «Механізатор» біля села Агрофенівка Вільнянського району, де часто зловживав спиртними напоями. Як їй стало пізніше відомо, 02.06.2010 року [PERSON] перебував у дачному будинку участку № 12 с/т «Механізатор». В ніч з 02 по 03 червня 2010 року в дачному будинку сталася пожежа, будинок практично повністю згорів, при проведенні рятувальних робіт працівниками МНС були знайдені обгорівши останки трупа людини і звязка ключів, які належали [PERSON] Після пожежі [PERSON] ніхто не бачив, останній біля с. Агрофенівка Вільнянського району не зявлявся. З моменту подій, що відбулися минуло більше семи років. Оголошення [PERSON] померлим, заявниці необхідно для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. У звязку з цим, заявниця просить оголосити померлим [PERSON], який народився 17.12.1958 року в с. Шумахер Синельниківського району; датою смерті [PERSON] вважати дату вірогідної смерті 03 червня 2010 року. Заявниця до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував про задоволення вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З домової книги вбачається, що [PERSON] з 12.09.2008 року прописаний за адресою : Синельниківський район, с. Славгород, вул. Робоча,1. Постановою Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 09.06.2010 року в порушенні кримінальної справи по факту смерті [PERSON], [INFO], було відмовлено у звязку з відсутності злочину, передбаченого ст.115,116,118,119,120 КК України. Постановою Синельниківського МВ ГУНП в Дніпропетровській області від 05.07.2010 року в порушенні кримінальної справи по факту зникнення [PERSON] було відмовлено. Згідно довідки виконавчого комітету Славгородської селищної ради Синельниківського району № 400/02-17 від 16.04.2018 року [PERSON], який зареєстрований за адресою : [INFO], з 2010 року по теперішній час (16.04.2018 року ) не проживає. Згідно акту про встановлення факту від 12.04.2018 року депутатом Славгородської селищної ради та в присутності сусідів свідків було встановлено, що [PERSON] за адресою : с. Славгород, вул. Робоча,1 не проживає. Частинами 1,3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно зі ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Пунктом 13 пп.3 Постанови Пленуму Верховного Суд України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи надані заявницею та досліджені в судовому засіданні письмові докази, якими підтверджено факт зникнення [PERSON] та відсутності відомостей про місце його перебування більше десяти років, підстави звернення до суду, наведені в заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення в частині оголошення [PERSON] померлим. Що стосується вимог в частині дати смерті [PERSON], то згідно п. 13 пп.3 Постанови Пленуму Верховного Суд України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року днем смерті [PERSON] необхідно вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим, а не день вірогідної смерті 03.06.2010 року. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що заявлені вимоги необхідно задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial