Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON], [INFO], у місті Донецьк, Донецької області. В обґрунтування пояснила, що позивачка з 18 серпня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 13.04.2015 року у них народився син, про що було видане медичне свідоцтво про народження. 23 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області для проведення належної реєстрації дитини та отримання свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірного питання. Заявниця та адвокат [PERSON] надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи просив провести засідання за його відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 18 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON]єю Андріївною, зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, зроблено актовий запис №421 від 18 серпня 2010 року та видано свідоцтво Серії 1-НО №214929. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини Демедюк. Відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження №355 від 25 вересня 2017 року виданого Донецьким центром охорони материнства та дитинства, [PERSON], народила 13 квітня 2015 року о 04:05 годині хлопчика, вагою 3100 грамів. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО №631212 виданого 20 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №104, [PERSON], народився 13 квітня 2015 року у місті Донецьк Донецької області. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області, в тому числі Макіївського. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. У звязку з цим, заявниця звернулася до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації народження дитини, однак листом останнього за вих.№1154/15.2-106 від 23.11.2017 року щодо розяснення порядку реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у реєстрації, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи це, в даному випадку єдиною підставою для державної реєстрації народження є рішення суду. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Приписами п.1 та п.7 ч.1ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, а отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є дитина та її батьки, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення поданої заяви.

Outcome: approved