Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Заявники в порядку окремого провадження на підставі ч. 3 ст. 293 ЦПК України, ст. 109 СК України звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім»єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судове засіданні заявники не з»явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності з підтриманням вимог з тих же підстав, просили їх задовольнити. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності заявників на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та поданих ними заяв. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Подружжя, яке має дітей, має право подати до судузаяву про розірвання шлюбуразом із письмовим договоромпро те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч.1ст. 109 СК України). Судом встановлено, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2012 року, зареєстрованого у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1618; від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя заявників не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові; вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім»єю з підстав відсутності взаємопорозуміння. Заявники, на підставі ст.109 СК України, погодили питання про здійснення батьківських прав та обов»язків відносно дитини, його забезпечення тощо, що підтверджується укладеним між ними договором про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні від 17 жовтня 2018 року (а.с. 17). Суд вважає, що заявники довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відатак, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судпостановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч.3 ст. 109 СК України). Судом встановлено, що сім»я заявників розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності подружжя, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved