Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою, де просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] з 1987 року по 25 січня 2013 року за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла., після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки № [NUMBER], що знаходиться на території Михайлівської сільської ради. У померлої близьких родичів не було. Понад двадцяти років вони проживали разом, допомагаючи один одному, [PERSON] допомагала їй доглядати дітей, а її сім'я допомагала [PERSON] по господарству, а коли та була в похилому віці, то вона здійснювала догляд за нею, вели спільне домашнє господарство, доглядали за будинком. Після смерті [PERSON] вона звернулась в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до Олександрійської районної нотаріальної контори, через деякий час отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови є відсутність документів, які підтверджують родинні стосунки між нею та [PERSON] Посилається на ст.1264 ЦК України та зазначає, що вона не має зі спадкодавцем споріднених відносин, а тому факт проживання однією сім'єю їй необхідно довести в судовому порядку. З 1987 року по день смерті [PERSON] вона здійснювала за нею постійний догляд, мала взаємні права та обов'язки, що відносяться до поняття «сім'я»; факт проживання однією сім'єю з [PERSON] їй необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини померлої. Заявник підтримала свої вимоги з підстав вказаних в заяві, пояснивши, що вона з сім'єю переїхала в с.Михайлівку в 1987 році, придбали будинок по сусідству з [PERSON], з якою у них склалися добрі стосунки; була зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком, а десь за 3 чи 4 місяці до дня смерті [PERSON], вона фактично проживала разом з нею, бо та потребувала стороннього догляду, а додому приходила, щоб тільки «управитись» по господарству. Вона вважала померлу близькою для себе людиною, допомагала їй по дому, готувала їжу, прибирала, купувала все, що та попросить, але вони мали окремий бюджет, а після смерті вона провела її поховання. Представник заявника підтримав вимоги з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що на підставі договору купівлі - продажу будинку від 18.03.1978 року [PERSON] на праві власності належав жилий будинок (а.с.11), а також земельна ділянка, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.12). Згідно довідки, виданої Михайлівською сільською радою 07.02.2013 року померла [INFO] [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] з 14.04.1976 року до дня смерті [INFO]. З нею спільно постійно на момент смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від [PERSON] в сільській раді не посвідчувався (а.с.36). 25 січня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6) і після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок та на земельну ділянку. Матеріалами спадкової справи, наданої з Олександрійської районної державної нотаріальної контори підтверджується, що ніхто із спадкоємців із заявами, крім [PERSON], про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, викладене підтверджується також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.26 - 32). Підстави для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. [PERSON] пояснила, що в 1987 році, коли вони переїхали жити в це село, то придбали будинок по [ADDRESS], по сусідству з [PERSON] В шлюбі вона з 1985 року по теперішній час, має троє діток, але всі вони вже повнолітні. Коли дітки були маленькими, то [PERSON] ще тоді працювала різноробочою, в 55 років вона пішла на пенсію, деколи приходила до неї та допомагала їй глядіти дітей. Заявник пояснила, що була зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком, а десь за 3 чи 4 місяці до дня смерті [PERSON], вона фактично проживала разом з нею, бо та потребувала стороннього догляду, а додому приходила, щоб тільки «управитись» по господарству. Вона вважала померлу близькою для себе людиною, допомагала їй по дому, готувала їжу, прибирала, купувала все, що та попросить, але вони мали окремий бюджет, а після смерті вона провела її поховання. Свідки підтвердили, що [PERSON] була самотньою жінкою похилого віку, яка не мала, а ні родичів, а ні інших близьких осіб; десь за 5 чи 8 місяців до дня смерті [PERSON], її доглядала [PERSON], готувала їй їжу, прибирала, купала її, а після смерті провела поховання. Крім того, свідок [PERSON] пояснив, що більше року за [PERSON] був закріплений соціальний працівник [PERSON], яка приходила до неї два рази на неділю та допомагала їй. Таким чином, суд вважає, що заявником не виконано вимоги ч.2 ст.59 ЦПК України, оскільки заявник не підтвердила обставини викладених в заяві, а саме те, що вона протягом тривалого часу, на який вона вказує, а саме з 1987 року по 25 січня 2013 року проживала однією сім'єю з померлою [PERSON], за адресою [ADDRESS], оскільки [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі, має трьох дітей, проживала і зареєстрована в жилому будинку за адресою: [ADDRESS], спільним побутом з померлою не була пов'язана, не мала спільного бюджету з [PERSON], не мала з нею ніяких спільних прав та обов'язків, а допомагала їй лише по - сусідські. Підстави для встановлення факту проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed