Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] , помер [INFO] , після його смерті спадщину прийняв заявник, як особа яка фактично, постійно і на момент смерті батька проживав з останнім за адресою: [ADDRESS] . Заявник доглядав за батьком, оскільки той потребував постійного догляду, та поховав його. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів заявнику все своє майно. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Заявник 15.07.2021, як особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Тимошенка М.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак нотаріус своїм листом від 15.07.2021 повідомив заявнику, що не може відкрити спадкову справу та прийняти вказану заяву, оскільки заявником не надано належних документів, які б підтверджували факт його проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Тому заявник вимушений звернутися до суду з заявою та просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві, яку надали суду, вимоги підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Лисичанська територіальна громада в особі Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, у відзиві на заяву проти задоволення вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні вимоги заявника, вважає вимоги не доведеними. Представник заінтересованої особи - Троїцької територіальна громада в особі Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення вимог заперечень немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з паспортних даних та копії свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області є сином [PERSON] (а.с. 5,6,8). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 9) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області, а [PERSON] , 1927 р.н., померла [INFO] (а.с.10). Відповідно до домової книги за адресою: [ADDRESS] , мали зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які зняті з реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] та [INFO] - відповідно. Згідно з довідкою №8709 від 24.06.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 19.04.2020 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] був зареєстрований з 19.01.1996 по 27.05.2020 (а.с. 13). Як вбачається з довідки, яка видана 29.06.2021 Військово-цивільною адміністрацією міста Лисичанськ Луганської області (а.с.14), [PERSON] з 2017 року фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 Амбулаторії №3 Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області 05.07.2021 видано довідку №36, відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , з 2017 року здійснював догляд за хворим батьком [PERSON] , [INFO] , який потребував постійного догляду та мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З наданих заявником медичних документів (а.с.16-18) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово отримував медичну допомогу у медичних закладах м. Лисичанська, а саме 13.06.2017, 14.06.2017, 14.06.2017,14.06.2017, 31.08.2018, 21.08.2018, 17.08.2019, та місцем його проживання у наданих медичних документах значиться адреса: [ADDRESS] . [PERSON] заповітом від 26.05.2017 заповідав все своє майно [PERSON] (а.с.25). Відповідно до листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Тимошенко М.М. від 15.07.2021 (а.с. 26) нотаріус повідомив заявника про неможливість відкриття спадкової справи та прийняття від нього заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , оскільки ним не надано належних документів, які б підтверджували факт спільного проживання за однією адресою разом з спадкодавцем на момент його смерті. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не відкрита, інші спадкоємці за отриманням спадщини не зверталися. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини за заповітом після смерті його батька. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання з батьком на день його смерті, а матеріалами справи доведений факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем, на час смерті останнього, суд прийшов до висновку, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved