Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, якою просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, що померла 20 грудня 2016 року, в м. Стаханов, Луганської області. Посилається на те, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Мати померла 20 грудня 2016 року на території тимчасово не підконтрольній Україні, на підтвердження чого було видано свідоцтво про смерть від 21.12.2016 р. серії І-ВВ № 024100. В проведенні державної реєстрації смерті матері їй відмовлено з тих підстав, що для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з чим, отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не вбачається можливим. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Заявник в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої судове засідання просила проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за підписом заступника начальника Харківського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області [PERSON] від 14.04.2017 р. за № 3783/15.10-04-01, відповідно до якої розгляд справи просили проводити в їх відсутність, на розсуд суду, проти заявлених вимог не заперечують. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в обґрунтування заяви, дійшов висновку про необхідність її задоволення. Заявник звернулась до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою щодо державної реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть. Для державної реєстрації смерті заявником було подано свідоцтво про смерть серії серії І-ВВ № 024100, видане 21.12.2016 року відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції, так званої, Луганської Народної Республіки. Місто Стаханов Луганської області, відповідно до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявнику в державній реєстрації смерті [PERSON] відмовлено. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. З поданого заявником копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що Мати записано [PERSON], (свідоцтво про народження серія І-ЕД №393116 від 15 Листопада 1956 р.) Відповідно до свідоцтва про шлюб від 30.06.1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Стахановської міської Ради народних депутатів Ворошиловградської області зроблено актовий запис № 607. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з «Малишева» на «Гарковець» (свідоцтво про шлюб серії № 1-ЕД № 461137 від 30 червня 1979 р.). Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.05.2016 р. за № [NUMBER] [PERSON]., [INFO], перемістилась з Луганської області м. Стаханов, вул. Заперевальна, б. 16, до м. Харкова, вул. Пушкінська, б. 64, кв. 8. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ВВ № 024100, видане 21.12.2016 року відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції, так званої, Луганської Народної Республіки, померла [PERSON], про що зроблений актовий запис № 1475 (свідоцтво про смерть за № 024100 від 21.12.2016 р.) Як вбачається з копії лікарської довідки про смерть (до форми №106/у № 357, видається для захоронення) від 20.12.2016 року померла [PERSON]. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншим законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року надано розяснення, відповідно до яких заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті [PERSON].

Outcome: approved