Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. Свою заяву вона обґрунтовує тим, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить також будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 04.12.1981 року № 2-465. Мати заявника [PERSON], яка є донькою [PERSON] за законом була спадкоємцем першої черги. При житті, а саме 24.08.1989 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала своїй доньці [PERSON]. Враховуючи те, що спадщина відкрилася до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України, виникли відносини, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, регулюються діючим на тої час законодавством та нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. [PERSON] спадщину після смерті бабусі прийняла, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вступивши у фактичне користування та володіння спадковим будинком, однак не оформила своє право на майно. Заявник [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті моєї матері [PERSON] Спадщину після матері заявник прийняла, оскільки у визначений законом строк подала заяву про прийняття спадщини в Третю Вінницьку державну нотаріальну контору. На даний час [PERSON] має намір оформити своє право на спадщину у Третій Вінницькій державній нотаріальній конторі, однак зробити це не має можливості, так як у договорі купівлі-продажу не вірно зазначено по-батькові бабусю «[PERSON]» замість «[PERSON]», тому остання змушена звернутися із даною заявою до суду. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи направив до суду заяуву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] від 02.10.1958 року актовий запис № 308 по-батькові її вказано «[PERSON]» (а.с. 4). В свідоцтві про одруження № 24 від 15 березня 1950 року також вказано [PERSON] (а.с. 5). У свідоцтві про народження [PERSON] в графі матір зазначено [PERSON] (а.с. 6). В свідоцтві про смерть від 14.09.1993 року актовий запис №1022 зазначено [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.10.2003 року було встановлено факт належності заповіту [PERSON], оскільки в заповіті в запису по-батькові бабусі вказано замість «[PERSON]» - «[PERSON]» (а.с. 10). За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В зв'язку з викладеним, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON], яка померла [INFO], дійсно належить договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться в [ADDRESS], укладений 04.12.1981 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-465 та зареєстрований у Вінницькому об'єднаному бюро технічної інвентаризації 15.12.1981 року за №15335. На підставі викладеного,

Outcome: approved