Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проходження та перебування на військовій службі. В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що кадровим органом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба вислуга років йому рахується з 01.08.2001 року на підставі відповідного запису внесеного до послужного списку особової справи кадровим органом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (нині - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого). При цьому кадровим органом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого під час оформлення особової справи військовослужбовця до послужного списку стосовно початку військової служби здійснено запис про зарахування до військової вислуги років лише з 01.08.2001 року та не зараховано час навчання до військової вислуги років. Згідно наказу ректора Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого № 119-С від 31.07.1997 р. заявник зарахований для навчання на 1 курс військово-юридичного факультету зазначеної академії за денною формою навчання до 27.06.2002 р., а у відповідності до наказу ректора Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого № 254-С від 27.06.2002 р. [PERSON] відраховано із вказаного факультету з академії у зв`язку з закінченням навчання. Однак, під час оформлення відповідних документів, кадровим органом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, був зроблений запис до послужного списку, стосовно початку військової служби здійснено запис про зарахування до військової вислуги років з 01.08.2001 року та не зараховано час навчання до військової вислуги років. В судове засідання 15.09.2021 р. заявник - [PERSON] з`явився, викладені в своїй заяві вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання 16.09.2021 року заявник не прибув, надав суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності. Представник Національного\~юридичного університету\~ім.\~Я.\~Мудрого,\~в судове\~засідання \~15.09.2021\~р. з`явився, подав відзив, в якому виклав правове обґрунтування правовідносин які склалися, та просив справу вирішити на розсуд суду за наявними в ній матеріалами. В судове засідання 16.09.2021 року заявник не прибув, надав суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався 16.09.2021 року за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані заявником та представником заінтересованої особи докази, суд вважає заяву, як таку що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії довідки № 962/24 -95 від 23.07.2021 р. майор [PERSON] перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил. ( аркуш 8). Із витягу з послужного списку вбачається, що [PERSON] був призваний на військову службу 01 серпня 2001 року Київським військовим комісаріатом м. Харкова. У період часу з 01 серпня 2001 року по 27.06.2002 року був курсантом військово- юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого ( згідно наказу начальника ВЮФ № 46 від 01.08.2001 р.). ( аркуш 7). Відповідно до довідки військово-юридичного інституту національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 54/93 від 19.07.2021 р. [PERSON] дійсно з 31 липня 1997 року по 27 червня 2002 року навчався на військово- юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого. 01 серпня 2001 року [PERSON] , через Київський РВК м. Харкова, був призваний на військову службу в якості курсанта військово-юридичного інституту національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Наказом міністра оборони України від 27 червня 2002 року № 308 [PERSON] , у зв`язку із закінченням військово- юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, присвоєно звання « ЛЕЙТЕНАНТ ЮСТИЦІЇ». Виключений зі списків особового складу факультету 27 липня 2002 року. ( аркуш 10). Відповідно до ст.\~3, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України», до Збройних Сил України належать об`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації. Згідно абз. 3 п. 4 Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого\~Указом Президента України від 13.05.1993 р. № 174/93, відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», початком перебування на військовій службі в Збройних Силах України є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. У відповідності до п. 15 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженого спільним\~наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 року № 360/342, зареєстрованого в МЮУ 29.01.1996 р. за № 39/1064, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів. До військових навчальних закладів відносяться такі військові структури, як військові факультети при вищих цивільних навчальних закладах і які готують військових фахівців з відповідними освітньо-кваліфікаційними рівнями «магістр, «спеціаліст», «бакалавр», «молодший спеціаліст» /п. 1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах МОУ, затвердженої наказом МОУ № 399 від 30.10.1998 р. Зазначене знайшло своє відображення в Указі Президента України від 20.11.1996 р. № 1105/96\~ «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідної роботи у галузі військового законодавства», в якому вказується військово-юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого та відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства Оборони України, тобто має статус військово-навчального закладу. З огляду на викладене, при визначенні терміну початку перебування на військовій службі кадровим органом військо-юридичного факультету повинно було застосовуватись\~Тимчасове положення про проходження військової служби громадянами України, так як факт початку його перебування на військовій службі підпадав під дію саме даного положення. Відповідно до\~ст. 22 Конституції України\~при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В свою чергу, Указ Президента України від 20.11.1996 року №1105/96 «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідної роботи у галузі військового законодавства», вказує, що військово-юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства Оброни України, тобто має статус військово-навчального закладу. Таким чином, судом встановлено, що період навчання [PERSON] з 31.07.1997 р. по 31.07.2001 р. на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого є фактично періодом проходження строкової військової служби. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3\~ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд вважає встановленим факт перебування [PERSON] на військовій службі у Збройних Силах України в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого у період з 31.07.1997 р. по 31.07.2001 р., що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Встановлення такого факту, безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника з питань правильного розрахунку строку проходження військової служби, а тому заяву слід задоволити. На підставі зазначеного та

Outcome: approved