Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Заявник з підстав, передбачених ст. 317 ЦПК України звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України її батька [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Донецьк помер її батько [PERSON] . Отримати свідоцтво в органах державної реєстрації актів цивільного стану на даний час неможливо, оскільки територія м. Донецьк є тимчасово окупованою і всі документи, видані на цій території вважаються недійсними. Тому факт смерті батька просить встановити в судовому порядку. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги заяви підтримує та просить таку задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. В силу вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи вказаної категорії розглядаються невідкладно. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно копії свідоцтва про народження заявниці, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Заявником подано копію свідоцтва про смерть, згідно якого [PERSON] помер [INFO] . Вказане свідоцтво видано незаконно створеними органами так званої «ДНР». Також, долучено копію свідоцтва про причини смерті та копію свідоцтва про поховання які видано тими самими органами. Крім того, долучено фотознімки місця поховання [PERSON] Розпорядженням КМУ від 07.11.2014р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відтак, свідоцтво про смерть [PERSON] в силу вимог закону є недійсним і не створює будь-який правових наслідків. Натомість, при розгляді цієї справи слід врахувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, згадані вище матеріали підтверджують факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьк, а оскільки документ, що засвідчує смерть виданий на непідконтрольній Україні території та відповідно, вважається недійсним, даний факт слід встановити судовим рішенням, зазначивши одночасно місце смерті. На підставі наведеного та

Outcome: approved