overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], до [PERSON], третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В заяві зазначили, що при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, зокрема, сплаченого ними судового збору при подачі позову до суду, просили ухвалити додаткове рішення в цій частині. В судове засідання сторони не з'явились, про день і час удового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. Від заявників надійшла заява про розгляд заяви за їх відсутності, на її задоволенні наполягають у повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України вважає можливим розглянути заяву без осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 21.12.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], до [PERSON], третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, не вирішено питання щодо стягнення судових витрат понесених позивачами при звернені до суду з позовом. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір понесених позивачами судових витрат становить 1102 грн. 40 коп. (а.с.1) та 6000 грн. (а.с.33), а всього 7 102 грн. 40 коп., що підтверджується оригіналами квитанцій. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою та просять встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 1994 року на квартиру за адресою: [ADDRESS], яке видано з помилкою в написанні їхніх прізвищ. Заявники та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, до його початку надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.1994 року [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло в рівних частинах, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копій свідоцтв про народження, копій паспортів громадян України, копії свідоцтва про одруження [PERSON] прізвища заявників «Любич». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті Таким чином, судом достовірно встановлено, що свідоцтво про право власності на житло від 22.04.1994 року, видане Обєднанням Чернігівоблагробуд на підставі розпорядження від 22.04.1994 року №103 [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] з помилкою в написанні їхніх прізвищ, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою та просять встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 року на квартиру за адресою: [ADDRESS], яке видано з помилкою в написанні їхніх прізвищ. Заявники та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, до його початку надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, заявники заяву просять задовольнити, представник заінтересованої особи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.02.1994 року [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло в рівних частинах, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копій паспортів громадян України, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається прізвище заявників «Царик». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті Таким чином, судом достовірно встановлено, що свідоцтво про право власності на житло від 25.02.1994 року, видане виконавчим комітетом деснянської районної ради народних депутатів на підставі розпорядження від 22.02.1994 року №651 [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] з помилкою в написанні їхніх прізвищ належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище Царик) [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою та просять встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року на квартиру за адресою: [ADDRESS], яке видано з помилкою в написанні їхніх прізвищ, по-батькові, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заявники та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, до його початку надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, заявники заяву просять задовольнити, представник заінтересованої особи покладається на розсуд суду.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.11.1993 року на підставі розпорядження від 25.11.1993 року №1721 \~[PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло в рівних частинах, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 02.02.2017 року помер [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження І-АЛ №0495057, заповненому російською мовою зазначено, що 29.04.1952 року народився «Стариков Алексей Алексеевич» (а.с.8). Відповідно до копій паспорту громадянки України серії НК 727777 громадян України прізвище та по-батькові заявниці [PERSON] зазначено як «Старикова» «Пантеліївна». Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу І-ЕЛ №284749 (а.с.14) дошлюбне прізвище [PERSON] зазначено як «Старикова Інна Олексіївна». Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу І-ЕЛ №059177 (а.с.17) дошлюбне прізвище [PERSON] зазначено як «Старикова Алла Олексіївна» Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті Таким чином, судом достовірно встановлено, що Свідоцтво про право власності на житло від 26.11.1993 року, видане\~виконавчим комітетом Деснянської районної ради народних депутатів\~на підставі розпорядження від 25.11.1993 року №1721 [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] з помилкою в написанні їхніх прізвищ, імен та по-батькові належить\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] (після укладання шлюбу прізвище [PERSON]), [PERSON] (після укладання шлюбу прізвище [PERSON]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, у якій просили, розірвати шлюб зареєстрований 17 вересня 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у м. Одесі. При цьому заявники посилаються на те, що вони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Родина розпалася, відновлена бути не може. У судовому засіданні сторони просили провести судове засідання без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 17 вересня 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 351. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Родина розпалася, відновлена бути не може. У сторін є дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, у якій просить суд \~встановити факт що померлий [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Заяву було обґрунтовано тим що за час життя померлий не оформив документально своє батьківство оскільки займав керівну посаду та був в лавах Комуністичної партії, в звязку з чим не мав змоги розлучитись з іншою жінкою хоча весь час визнавав свого сина [PERSON], постійно відвідував його та приймав активну участь в його вихованні. [PERSON] [INFO], за життя батька посварився з останнім в звязку з чим дуже переймається тим що відбулося і вважає себе винним в сварці. Заявники та їх представник до судового засідання зявились. Заяву підтримали посилаючись на підстави в ній викладені. [PERSON] необхідність встановлення факту батьківства обґрунтував виключно бажанням спокути свою провину перед батьком та необхідністю юридичного оформлення родинних звязків задля своєї малолітньої дитини. Запевнив що встановлення факту не повязано з спадковими правами після смерті [PERSON] та зазначив що не має відомостей про спадкову масу та про відсутність будь-якого наміру претендувати на неї. [PERSON], підтримавши доводи заяви, заявила клопотання та була допитана в якості свідка де підтвердила обставини народження [PERSON] від [PERSON]. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, надали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Суд дослідивши\~\~матеріали справи, встановивши відсутність спору про право оскільки зазначене підтвердили сторони, встановив наступні факти\~та відповідні їм правовідносини: 12.03.1983 року народився [PERSON] і згідно до свідоцтва про народження його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (с.с.8). 01.09.2014 року у віці 76 років помер [PERSON] ( с.с. 47). 29.11.1974 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] ( с.с. 19). З аналізу зазначених документів вбачається що під час народження [PERSON] його мати перебувала в шлюбі з [PERSON] однак в свідоцтві про народження в графі «по батькові» зроблений запис «Олександрович». Згідно до положень ст.ст. 145, 146 ЦПК України призначення експертизи щодо встановлення батьківства не є обовязковим. Враховуючи відсутність відповідних клопотань суд не призначає відповідну експертизу. Наданими суду письмовими доказами підтверджено що [PERSON] був знайомий з родиною [PERSON], неодноразово відвідував їх та згідно до пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є батьком [PERSON] (с.с. 9-14). Враховуючи відсутність з боку заявників майнових претензій щодо спадщини після [PERSON] суд вважає доведеним заяву про встановлення факту батьківства. Встановлення зазначеного факту необхідно для виправлення та внесення відповідних змін до актового запису про народження № 95 від 13.05.1983 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою, в якій просили розірвати шлюб, укладений 16 листопада 2012 року, в якому вони мають двох малолітніх дітей: синів: [PERSON], якякий народився [INFO], та [PERSON], який народився [INFO], мотивуючи тим, що фактично сімейні відносини між ними припинені через несумісність характерів, неможливість домовитись. Заявники надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2012 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2036. Від шлюбу мають малолітніх дітей синів - [PERSON], який народився [INFO], та [PERSON], який народився [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до договору про виховання та утримання дітей від 05.12.2017 року, між батьками досягнуто згоди щодо проживання, виховання, спілкування та утримання малолітніх дітей [PERSON], який народився [INFO], та [PERSON], який народився [INFO]. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 109 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, зважаючи, на спільне волевиявлення подружжя щодо розірвання шлюбу, яке виразились у поданих до суду відповідних заявах, а також беручи до уваги, що внаслідок розірвання шлюбу особисті та майнові права сторін не будуть порушені, суд вважає доцільним ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 29.08.2009, актовий запис № 471, залишити [PERSON] прізвище [PERSON]. Свою вимогу мотивують тим, що вони з 29.08.2009 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявники прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу, оскільки фактично подружжя з 07.03.2017 проживає окремо, шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Також заявники дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дитини того з батьків, хто проживатиме окремо , про що свідчить нотаріально засвідчений договір, укладений між сторонами 29 травня 2018 року. Заявники надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, дослідившиматеріали справи , наявні в ній докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2017 , заявники дійшли згоди щодо місця проживання дитини, про умови здійснення права батька на виховання дитини та про його участь в її утриманні, про що свідчить договір між батьками , укладений між заявниками 29 травня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 639 (а.с. 15). Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України,\~ст. 109 СК України, подружжя яке, має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне заяву задовольнити та розірвати шлюб. Зі свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 118341, виданого 29.08.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одруженні заявник змінила дошлюбне прізвище «Арцибашева» на прізвище чоловіка «Юношева» (а.с. 13). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявник просить залишити їй шлюбне прізвище «Юношева», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ заявнику прізвище «Юношева». Відповідно до\~ч. 7 ст. 294 ЦПК України\~судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, вказавши, що перебувають у шлюбі з 26 липня 2014 р., який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1646. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя не склалось через несхожість характерів та відношення до сімейного життя, заявники просили розірвати шлюб. У судове засідання заявники не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що 26.07.2014 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві між заявниками було зареєстровано шлюб, актовий запис №1646. Судом встановлено також, що почуття взаємної любові заявники втратили, мають спільне бажання розірвати шлюб. Оскільки це не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України це є підставою для задоволення заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви також підтримала, просила їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні поясненням заявника. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 18.08.2007 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №1376 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). 9.12.2014 року сторони уклали угоду про визначення умов проживання, виховання та утриманя дитини (а.с.2-3). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.3-4, ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони повідомили, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved