overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву з викладених у ній підстав та просив заяву задовольнити, вказавши про те, що вони із дружиною спільно не проживають вже біля двох років, між собою вирішили розлучитись і що їх дитина буде проживати з матір»ю, а він як чоловік буде приймати участь у її вихованні та утриманні. В судовому засіданні [PERSON] просила суд розірвати шлюб, зазначивши, що вони вже два роки проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Питання про місце проживання дитини та сплату аліментів на дитину вирішено між заявниками. Заінтересована особа - представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського райуправління юстиції в м.Києві в судове засідання не з»явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином і про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.2005 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 984 від 07.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Також встановлено, що заявники домовились про те, що дитина буде проживати із матір»ю, а батько згідно договору від 21.11.2013 року про участь у вихованні та утриманні дитини буде надавати допомогу в її утриманні. Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення заявники відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву з викладених у ній підстав та просила заяву задовольнити, вказавши про те, що вона не проживає з чоловіком вже з лютого 2010 року, між собою вирішили розлучитись і що їх дитина буде проживати з матір»ю, а заявник як чоловік буде приймати участь у її вихованні та утриманні. В судовому засіданні [PERSON] просив суд розірвати шлюб та зазначив, що заявники проживають окремо, не ведуть з ним спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Питання про місце проживання дитини та сплату аліментів на дитину вирішено між заявниками. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.04.2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 198 від 20.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Також встановлено, що заявники домовились про те, що дитина буде проживати із матір»ю, а батько згідно договору від 01.11.2013 року про участь у вихованні та утриманні дитини буде надавати допомогу в її утримання. Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися. Майнового спору на даний часу сторін немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у заяві та просила заяву задовольнити, вказавши про те, що заявники [PERSON] та [PERSON] між собою вирішили розлучитись і що їх дитина буде проживати з матір»ю, а заявник як чоловік буде приймати участь у її вихованні та утриманні. В судовому засіданні представник [PERSON] просила суд розірвати шлюб та зазначив, що заявники проживають окремо, не ведуть з ним спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Питання про місце проживання дитини та сплату аліментів на дитину вирішено між позивачем та відповідачем. Також просила суд залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Вислухавши пояснення представника заявників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.2008 року в Цетральному відділу реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис № 922 від 12.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час дитина проживає з матір»ю. Також встановлено, що сторони домовились, що дитина буде проживати із матір»ю, а батько згідно договору від 20.01.2014 року про участь у вихованні та утриманні дитини буде надавати допомогу в її утримання. Сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися. За таких обставин, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому спільна заява подружжя підлягає задоволенню. Майнового спору на даний часу сторін немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та вони не мають наміру проживати в подальшому однією сім»єю. В судове засідання заявник [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказану заяву про розірвання шлюбу підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав, оскільки спільне життя вважала неможливим, вирішили розлучитись вже протягом тривалого часу, а чоловік наразі перебуває на військовій службі та в суд не з»явиться. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся про дату і час розгляду справи, але подав заяву від 22.06.2015 рок про розгляд справи за його відсутності та просив суд заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2007 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім»ї, актовий запис №4093 від 16.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Також встановлено, що заявники домовились, що дитина буде проживати з матір»ю, а батько буде приймати участь у її утриманні та вихованні. Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення заявники відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та вони не мають наміру проживати в подальшому однією сім»єю. В судовому засідання заявник [PERSON] подану спільну заяву підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав, оскільки спільне життя із колишньою дружиною вважав неможливим, вони вирішили розлучитись вже задовго до подання вказаної заяви до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримала та просила її задовольнити. На пропозицію суду про надання часу на примирення заявники клопотань про це не заявляли, часу на примирення не просили. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.09.1997 року у Калінінському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис №368 від 20.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Також встановлено, що заявники домовились, що діти будуть проживати з матір»ю, а батько буде приймати участь у їх утриманні та вихованні. Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення заявники відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник підтримали заяву з викладених у ній підстав та просили заяву задовольнити, вказавши про те, що він із дружиною спільно не проживають вже біля року, між собою вирішили розлучитись і вирішили питання про проживання дітей та про участь чоловіка у їх вихованні та утриманні. Заявник [PERSON] просила суд розірвати шлюб, зазначивши, що вона із чоловіком проживає окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Питання про місце проживання дітей та сплату аліментів на дітей вирішено між заявниками. Вислухавши пояснення заявників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2001 року у Центральному відділ реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис № 1900 від 21.09.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Також встановлено, що заявники домовились про те, що дитина - [PERSON] буде проживати із матір»ю, інші діти будуть проживати з батьком, а батько згідно договору від 05.12.2013 року про участь у вихованні та утриманні дитини буде надавати допомогу в утриманні сина [PERSON] Заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я заявників розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому спільну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення заявники відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. При цьому, матір просила суд залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, сторони спільно не проживають тривалий час, тому просять розірвати шлюб за бажаннях обох із подружжя. Заявники в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 22 жовтня 1994 року року, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Договором від 17.10.2014 року сторонами врегульовані питання участі у вихованні та утриманні дітей кожним із заявників. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги відповідають ст.109 СК України, зберегти сім'ю неможливо, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, сторони спільно не проживають тривалий час, тому просять розірвати шлюб за бажаннях обох із подружжя, а також затвердити договір від 17.02.2015 року про порядок утримання дитини. Заявник [PERSON], представник заявника [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просять шлюб розірвати, оскільки надій на примирення немає, спору щодо проживання і порядку утримання дитини немає. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав повністю. Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 23 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, відмітками у паспортах. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Договором від 17.02.2015 року сторонами врегульовані питання участі у вихованні та утриманні дитини кожним із заявників. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають протягом тривалого часу - з березня 2014 року, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, мають намір створити інші сім'ї, тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги відповідають ст.109 СК України, зберегти сім'ю неможливо, тому шлюб слід розірвати. Інші вимоги заяви щодо затвердження судом договору не ґрунтуються на законі, ст.109 СК України подібних повноважень суду не передбачено, тому такі вимоги не підлягають задоволенню. За таких обставин, вимоги заяви слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазнаали, що 31.08.2005 між ними було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, просили розірвати шлюб. Заявники у судове засідання не з'явились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких просили заяву задовольнити у повному обсязі, а шлюб розірвати. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 31.08.05 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис 1254 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 12). 29.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, відповідно до якого сторонами було погоджено місце проживання дитини, участь батька у забезпеченні умов життя дитини, умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини. Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 109 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, умови договору відповідають інтересам дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначали, що 25.09.2009 між ними було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, просили розірвати шлюб. Заявники у судове засідання не з'явились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких просили заяву задовольнити у повному обсязі, а шлюб розірвати. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 25.09.2009 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис 1209 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 11) та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). 08.02.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, відповідно до якого сторонами було погоджено місце проживання дітей, участь батька у забезпеченні умов їх життя, умови здійснення батьком права на особисте виховання дітей (а.с. 25-26) Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 109 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, умови договору відповідають інтересам дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved