Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи [PERSON] про продовження обмежувального припису. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 жовтня 2020 року постановою Київського апеляційного суду заяву [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено частково та видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк 3 місяці такі обов`язки: Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; Заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] . Однак, 06 жовтня 2020 року заявник виявила в квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . У зв`язку з чим просить продовжити строк дії обмежувального припису, встановленого постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 755/8885/20, відповідно до якої покладено на [PERSON] такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] ; строком на три місяці з 06 січня 2021 року. Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав повністю, оскільки про наявність судового рішення йому не було відомо та будь-яких погроз заявнику він не писав. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено такі обставини справи. 13 липня 2020 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису відмовлено (а.с. 23-27). 01 жовтня 2020 року постановою Київського апеляційного суду рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року скасовано та прийнято постанову: заяву [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] про видачу обмежувального припису - задовольнити частково. Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк 3 місяці такі обов`язки: Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; Заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] . Обмежувальний припис видати строком на 3 місяці (а.с. 13-22). Заявник просить продовжити строк дії обмежувального припису, встановленого постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 755/8885/20, відповідно до якої покладено на [PERSON] такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] ; строком на три місяці з 06 січня 2021 року. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що після винесення 01 жовтня 2020 року Київським апеляційним судом обмежувального припису 06 жовтня 2020 року виявила [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження вимог заявник надала суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію 07 жовтня 2020 року кримінального провадження № 12020105040001508 відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України (а.с. 31). Пунктом 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» За заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу Згідно з п.п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зроблено висновок, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року постановою Київського апеляційного суду заяву [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено частково та видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк 3 місяці такі обов`язки: Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; Заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] . Однак, 07 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 12020105040001508, відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України. Отже, судом встановлено наявність вірогідності продовження чи повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про продовження обмежувального припису повністю: продовжити строк дії обмежувального припису, встановленого постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 755/8885/20, відповідно до якої покладено на [PERSON] такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м до місця роботи та проживання [PERSON] ; строком на три місяці з 06 січня 2021 року. Згідно ч. 6 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved