Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина - земельна ділянка, площею 3,400 га, кадастровий номер 1221481500:01:047:0026, що розташована території Волоської сільської ради (після об`єднання - Новоолександрівська сільська рада), Дніпровського району. На час відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину та фактично використовувала її (земельну ділянку) відповідно до цільового призначення. Однак у визначений законом термін вона не звернулася до державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Коли вона звернулася до Дніпровської районної державної нотаріальної контори, то їй роз`яснили, що відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Оскільки визначені документи в неї відсутні, вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з метою оформлення та видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Факт постійного проживання підтверджується наступним. 24 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який передбачає: Відчужувач передає у власність Набувача земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, селі Волоське, площа 3,400 га, кадастровий номер -1221481500:01:047:0026, а Набувач зобов`язується забезпечувати Відчужувача утриманням та доглядом довічно; Передана у власність Набувача земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що розташована в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, селі Волоське, площа 3,400 га, кадастровий номер -1221481500:01:047:0026, належить Відчужувачу на праві власності (державний акт IV-ДП № 069663). Набувач зобов`язується здійснювати довічне утриманні і догляд Відчужувача. У цих цілях він зобов`язується забезпечувати Відчужувача харчуванням, одягом, медикаментами, доглядом, необхідною допомогою, вартість яких визначена сторонами щомісяця в розмірі п`яти мінімальних розмірів оплати праці, установлених законом. Готування їжі при цьому повинне здійснюватися не рідше одного разу в день, прибирання квартири, у якій буде проживати Відчужувач не рідше одного разу в тиждень, прання білизни не рідше двох разів на місяць. Придбання одягу, взуття, а також медикаментів повинне здійснюватися в міру необхідності. Відчужувач здобуває право безкоштовного довічного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, що розташована в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, селі Волоське, площа 3,400 га, кадастровий номер - 1221481500:01:047:0026, належить відчужувачу на праві власності (державний акт IV-ДП № 069663). Набувач у випадку смерті відчужувача зобов`язується оплатити вартість ритуальних послуг у розмірі не менше п`ятдесяти мінімальних розмірів оплати праці, установлених законом на момент смерті Відчужувача . Набувач зобов`язаний вживати необхідних заходів для того, щоб у період дії даного договору використання переданої йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, селі Волоське, площа 3,400 га, кадастровий номер -1221481500:01:047:0026, не приводило до зниження її вартості. Таким чином, наявність даного договору підтверджує факт постійного проживання заявника [PERSON] з померлим [INFO] [PERSON] . Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] з 24 жовтня 2012 року і до часу відкриття спадщини. Представник заявника до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до початку в судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно довідки наданої Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області №395 від 24.01.2020 року, вбачається, що за однією адресою в квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON] , померлим [INFO] , проживала та здійснювала постійний догляд [PERSON] . Згідно інформації наданої Дніпровською державною нотаріальною конторою від 16.08.2019 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , спадкова справа відсутня. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник проживає у цій квартирі разом зі своїми дітьми. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved