Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що під час оформлення спадщини після смерті матері у вересні 2020 року були виявлені розбіжності в записах його дати і місця народження, а саме: згідно свідоцтва про народження датою народження є [INFO] , а в паспорті записана дата 01 березня 1962 року В зв`язку з цим був вимушений поміняти паспорт і привести його у відповідність з актовим записом про народження [INFO] . Трудова книжка виписана на нього з датою народження [INFO] , що не відповідає даті зазначеній у свідоцтві про народженні та в особистому паспорті. В зв`язку з цим виникла необхідність довести належність йому трудової книжки, як правовстановлюючого документа, що дає право на обрахування трудового стажу в майбутньому. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від представника за довіреністю Головного управління ПФУ в Черкаській області Петраківського В. до суду надійшли пояснення в яких зазначає, що в документах заявника встановлено розбіжності, а саме: у трудовій книжці [PERSON] дата народження указана [INFO] , а у паспорті указана дата народження [INFO] . У зв`язку з викладеним не можливо взяти до уваги вказані документи. Просить суд розглядати заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] без участі представника Головного управління. Стосовно вирішення питання про розгляд заяви Головне управління покладається на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23 березня 1962 року Кам`янським районним бюро ЗАГС Черкаської області, [INFO] в м. Кам`янка Черкаської області народився [PERSON] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). З копії ID паспорта № [NUMBER] , орган що видав 7119, вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , який народилася в м. Кам`янка Черкаської області (а.с. 10). Копією свідоцтва про восьмирічну освіту [NUMBER] виданого 10 червня 1977 року підтверджується, що його видано [PERSON] , який народився в 1962 році (а.с. 4). З копії трудової книжки [NUMBER] , яка заповнена 3 квітня 1981 року вбачається, що вона видана на ім`я [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 6). Копією військового квитка [NUMBER] , виданого Первомайським міським військовим комісаріатом Миколаївської області 20 травня 1981 року, підтверджується, що його видано [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Таким чином, досліджені судом документи дозволяють стверджувати, що при оформленні та видачі трудової книжки [NUMBER] від 3 квітня 1981 року було допущено помилки, отже заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved