Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини та просить суд встановити факт народження дитини, дата народження 04.05.2016 року,місце народження - Україна, Донецька область, м. Горлівка, мати [PERSON], [INFO], громадянка України, батько [PERSON], громадянин України. Заявник у судове засідання не зявилася, однак передала телефонограму, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи -\~ Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, не заперечують щодо заявлених вимог. Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, у зареєстрованому шлюбі не перебуває. 04.05.2016 року заявник народила дитину чоловічої статті, їй видано медичне свідоцтво про народження № 771. Заявник звернулася до Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для державної реєстрації народження дитини чоловічої статті. 19.01.2017 року Лозівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив у проведенні державної реєстрації народження, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п. 11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.1 та ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєння їй прізвища, власного імені та по-батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем\~ проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Суд не приймає як належний доказ копію медичного свідоцтва про народження № 771 від 04.05.2016 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, оскільки орган, який видав вказане свідоцтво, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документи, видані таким органом є нікчемними, тобто не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території. Відповідно до абзацу 5 ч.4 ст.12 даного закону за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.\~\~\~\~\~\~ З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Однак, оскільки заявником не надані докази перебування у шлюбі, в задоволені вимоги про встановлення факту народження дитини, батьком якої є [PERSON], суд відмовляє. У справах окремого провадження відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: partial