Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту батьківства, в якій зазначає, що вона народилася 16 лютого 1961 року в селі Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Після укладення шлюбу з [PERSON] 08 вересня 1979 року вона змінила прізвище на [PERSON], а [PERSON] це її дошлюбне прізвище. Заявник зазначає, що її батьками є: мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], але на момент її народження її батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах, шлюб між ними не був зареєстрований, тому в свідоцтві про її народження серії 1-АГ № 799953 в графі «батько» відомості про батька відсутні. Вона та її батьки проживали однією сімєю, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували її, як їхню єдину дитину. В 1966 році її батько [PERSON], працюючи на шахті «Тернівська», отримав ордер на квартиру в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області та з 20 жовтня 1966 року її батьки та вона, як сімя, мешкали в [ADDRESS]. 29 серпня 2013 року її батько [PERSON] помер, заповіту не залишив, а тому вона, як дочка померлого, має право на спадщину, що відкрилася після його смерті. В грудні 2016 року вона звернулася до державної нотаріальної контори в м. Павлограді із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька [PERSON]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутній факт родинних відносин між нею та [PERSON]. Таким чином, відсутність у свідоцтві про її народження відомостей про батька перешкоджає їй оформити спадщину після смерті батька [PERSON], а встановлення факту батьківства їй необхідно для оформлення спадщини. На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON], який народився 15 квітня 1935 року, що помер 29 серпня 2013 року, є батьком [PERSON], яка народилася 16 лютого 1961 року в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, реєстрація народження якої проведена 08 серпня 1968 року райЗАГС м. Павлограда Дніпропетрвоської області, актовий запис №21. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити (а.с. 39). Заінтересована особа державний нотаріус Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 50). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин справа розглянута без участі сторін. Перевіривши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правових позицій п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно з ст. 53 КпШС України, згідно з якою у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 57 КпШС України, діти, походження яких встановлено, зокрема, за рішенням суду, мають ті ж права і обов'язки щодо батьків та їх родичів, що й діти, які народилися від осіб, які перебувають у шлюбі. З правових позицій п. 7 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно з ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника серії І-АГ № 799953, виданого 08 серпня 1968 року районним ЗАГС м. Павлоград, батьками [PERSON], яка народилася [INFO], записані: мати - (російською мовою) [PERSON], відомості про батька відсутні (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 306110, виданого 08 вересня 1979 року Богданівською сільською радою Павлоградського району, Дніпропетровської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 248768, виданого 25 березня 1999 року виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла 24 березня 1999 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 520548, виданого 29 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер 29 серпня 2013 року (а.с. 10). Постановою завідуючої Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після померлого 29 серпня 2013 року [PERSON], у звязку з відсутністю факту родинних відносин з вищевказаним померлим (а.с. 11). Факт батьківства підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: ордером № 11 на двокімнатну квартиру на імя [PERSON], виданого ШСУ треста Павлоград Шахто-строй Комбінату Дніпрошахтострой ордер № 11 на членів сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.08.2010 року, згідно якого по 1/2 частки квартири [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 13), довідкою виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року № 6343, за якою [PERSON], [INFO], була зареєстрована в [INFO] з 20.10.1966 року до 11.01.1985 року. Разом з нею були зареєстровані: [PERSON], [INFO] батько, [PERSON], [INFO] мати, мешкали разом як подружжя однією сімєю з 1966 року по 1999 року (до моменту смерті [PERSON], яка померла 24.03.1999 року) (а.с. 16), письмовими поясненнями свідків, наданих суду: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які підтвердили той факт, що [PERSON], який помер 29 серпня 2013 року, є батьком [PERSON] (а.с. 40, 41, 42, 53). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Встановлення факту батьківства необхідно заявникові для оформлення спадщини після смерті батька.

Outcome: approved