Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначає, що він є сином [PERSON], [INFO], який помер 03 травня 2018 року в м. Зимогіря Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Зазначене місце смерті, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р,\~ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник звертався до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. В звязку з чим, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], місце смерті м. Зимогіря Луганської області, дата смерті 03 травня 2018 рік, який помер у віці 65 років, причина смерті онкологія легенів. Заявник надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні заяви.\~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та винести рішення на розсуд суду. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІV-ЕД № 283355, яке видане 15 серпня 1986 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 06034 від 08 травня 2018 року, [PERSON], [INFO], помер 08 травня 2018 року в м. Зимогіря Луганської області. Заявник звертався до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 08 травня 2018 року. Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17 травня 2018 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як зазначає заявник в наданій до суду заяві, встановлення факту смерті [PERSON] необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту\~\~смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Державна реєстрація смерті фізичної особи передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться\~ органом\~ державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ,\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки він є громадянином України, його родинні відносини з померлим [PERSON] підтверджені копією свідоцтва про народження заявника, де його батьком вказаний [PERSON], документ про підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Оскільки м. Зимогіря Луганської області відноситься до тимчасово окупованої території України, то суд вважає за необхідне встановити факт смерті з метою забезпечення реалізації прав заявника. Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Статтею 430 ЦПК України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved