Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті її баби, [PERSON] , яка настала [INFO] у м. Луганськ, Україна (а.с.1-2,19). В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] у м. Луганськ померла її баба, [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12.02.2019 року вона отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1214-5000031426. Для державної реєстрації смерті баби, вона звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, надавши на підтвердження свідоцтво про смерть [PERSON] , видане Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 25.12.2019 року, актовий запис № 1522. Однак у реєстрації факту смерті баби їй було відмовлено, так як представлені нею документи не відповідають формі визначеній законодавством України. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно заявнику для проведення державної реєстрації смерті. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити заяву (а.с.31). Представник Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. 26.09.2019 року від заінтересованої особи на електронну адресу суду надійшло повідомлення, згідно якого представник відділу ДРАЦС не прибуде (а.с.30). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст.317 ЦПК України в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , [INFO] (а.с.7,22,23,24,25). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №370 від 23.12.2018 року, виданого Державною установою «Луганська міська поліклініка №12» Луганської Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Луганськ, (Артемовський район) Луганської Народної Республіки (а.с.10,10-на звороті). Факт смерті підтверджується також довідкою про причини смерті (до форми № 106/у № 320), виданої 23.12.2018 року Державною установою «Луганська міська поліклініка №12» Луганської Народної Республіки, Свідоцтвом про поховання № 3121/ІІ від 29.12.2018 року та довідкою № б/н від 22.12.2018 року, виданою Артемівським районним відділом внутрішніх справ МВД ЛНР (а.с.9,9 на звороті, 10). Як вбачається зі свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 25.12.2018 року органом державної реєстрації актів громадянського стану Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Луганськ Луганської Народної Республіки (а.с.8). Як вбачається з Довідки від 12.02.2019 року № 1214-5000031426 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.6), [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно відповіді Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.07.2019 року № 4092/14.26-33 (а.с.12), заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , видане Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 25.12.2018 року не відповідає вимогам чинного законодавства України. Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). За правилами ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року . Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Надані заявником свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 25.12.2018 року (а.с.8), лікарське свідоцтво про смерть №370 від 23.12.2018 року (а.с.10), видане органом державної влади, яке створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved