Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Донецьк Донецької області, Україна, який помер [INFO] у віці 77 років в місті Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що [INFO] в місті Донецьк Донецької області, Україна, помер її чоловік [PERSON] , про що 13 березня 2018 року видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . 18 вересня 2019 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, їй було відмовлено в державній реєстрації смерті чоловіка [PERSON] , оскільки нею було пред`явлено свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому вона з метою забезпечення своїх прав та законних інтересів, змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник заявниці [PERSON] адвокат Бєлоусов С.Г. в судове засідання не з`явився, у заяві просив, розглянути справу за відсутності заявниці та за його відсутності. Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч.1 ст.317 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] чоловік заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 29 квітня 1976 року. [INFO] в місті Донецьк Донецької області, Україна, [PERSON] помер, про що 13 березня 2018 року Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , причина смерті хронічна серцева недостатність (довідка про причини смерті до форми № 106 /у № 880 від 10 березня 2018 року). 18 вересня 2019 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено заявниці в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки нею було пред`явлено свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також судом\~встановлено,\~що заявниця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Чоловік заявниці\~ [PERSON] ,[INFO] , помер [INFO] на тимчасово непідконтрольній Україні території в місті Донецьк Донецької області. Після його смерті заявниця не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.1-3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Встановлення факту смерті [PERSON] , заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявниця має на меті встановити факт смерті [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved