Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин з [PERSON] та факт приналежності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про права на спадщину, а саме на частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS]. Заявник вказував, що встановлення цих фактів необхідно йому для оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його матері - [PERSON], посилаючись на те, що через допущення помилки у написанні його та її прізвища у свідоцтві про її смерть він позбавлений можливості довести свої родині стосунки з його померлою матір'ю та приналежність їй свідоцтва по право на спадщину від 1999 року, на підставі якого вони отримала у спадщину рівні частки у праві власності на вищевказаний будинок. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, у наданій до суду письмовій заяві проти задоволення заяви не заперечувала, справу просила розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні обставини. [INFO] року померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області 24 травня 2013 року було зроблено актовий запис про смерть № 673 та видано свідоцтво про її смерть (а.с. 17). Відповідно до довідки ЛКП «Паспортна служба» від 26 листопада 2013 року місце проживання померлої було зареєстроване за адресою: житловий будинок [ADDRESS], за якою також зареєстроване місце проживання заявника, якого зазначено як її сина (а.с. 6). З цієї довідки вбачається, що померла була знята з реєстрації за вищевказаною адресою у зв'язку з її смертю, на підставі свідоцтва про смерть від 24 травня 2013 року (а.с. 17). 17 грудня 2013 року заявник подавав заяву про оформлення права на спадщину та видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Постановою Державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори від 17 грудня 2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що він немає можливості довести факт родинних відносин між спадкоємцем та належність їй правовстановлюючого документу про її право власності на вищевказаний житловий будинок (а.с. 9). У свідоцтві про народження заявника його батьком та матір'ю російською мовою записано: «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 7). З наявного у матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину від 01 лютого 1999 року вбачається, що після смерті батька заявника він разом із своєю матір'ю успадкували в рівних частках житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 10). У цьому свідоцтві прізвище матері заявника української мовою зазначено як «[PERSON]», тобто так само, як зазначено її прізвище російською мовою у свідоцтві про народження заявника (а.с. 8). Таким чином, при перекладі прізвища [PERSON] з російської на українську мову при зазначенні його у свідоцтві про її смерть було допущено помилку замість «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]», тобто без м'якого знаку, який міститься у прізвищі заявника - [PERSON] За таких обставин суд доходить висновку, що померла [PERSON] приходиться матір'ю заявнику, а свідоцтво про право на спадщину від 01 лютого 1999 року серії ААР № 149831, видане на ім'я [PERSON] та [PERSON] належить померлій - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved