Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

заявник просить суд встановити, що він, [PERSON], є двоюрідним братом [PERSON], посилаючись на те, що він та [PERSON], яка померла [INFO] р. є родичами третього ступеня споріднення, а саме: двоюрідними братом та сестрою по материнській лінії. Їхні вже покійні матері були рідними сестрами. Однак документи, що підтверджують їхню родинність не збереглися у зв'язку з давністю. Зараз виникла необхідність встановлення факту родинних відносин для прийняття спадщини після померлої. Однак, згідно наданих документів нотаріус Руденко A.B. заявив що встановити факт родинних відносин не вбачається можливим. З метою встановлення факту родинних відносин він звертався в органи РАЦС для отримання свідоцтва про народження померлої, але йому було відмовлено у задоволенні прохання у зв'язку з відсутністю актового запису про народження [PERSON] за період з 1938 р. по 1941 р., книги державної реєстрації актів про народження за 1938-1941 рр. за населеним пунктом с. Переселення Кагарлицького району Київської області не збереглися, на зберіганні знаходяться книги починаючи з 1944 р. Померла ж [PERSON] [INFO], що підтверджувалось паспортом та виписаним свідоцтвом про смерть, в якому вказано вік померлої 76 років. За життя померлої та їхніх покійних матерів між ними склались теплі родинні стосунки. Вони неодноразово допомагали одне одному у веденні домашнього господарства, будівництві, тощо. Він організаційно організовував та оплачував похорони та поминки, що можуть підтвердити вказані ним свідки. Отже, від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення його права на спадщину. Їхні родинні відносини підтверджуються показами свідків. Представник заінтересованої особи [PERSON] та сама [PERSON] вимоги заявника визнали, та не заперечували проти їх задоволення, оскільки є всі для цього підстави. Суд, вислухавши сторони, свідків і вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити. Суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складений не був. 10 квітня 2015 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 104/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] Спадкова справа заведена згідно заяви [PERSON]. 07 травня 2015 року заявником [PERSON] було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини померлої [INFO] року [PERSON]. Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.. ст.. 1261 - 1265 ЦК України передбачено черговість прийняття спадщини. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої та другої черги не має. Згідно ст.. 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення, а саме: внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 1266 Цивільного кодексу України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Заявник [PERSON] є спадкоємцем третьої черги по представленню. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] і заявник [PERSON] є двоюрідними братом та сестрою. Заявник часто допоміг [PERSON] Поховав її. У них завжди були дружні відносини. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав заявника у справі, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Тобто, суд вважає, що заявник довів та підтвердив належними доказами обставини викладені у заяві, за таких обставин, можливо встановити юридичний факт, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON], яка померла [INFO] року. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved