Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою посилаючись на наступні обставини просить встановити юридичний факт. Вона на підставі договору довічного утримання отримала у власність від [PERSON] житловий будинок за надвірними спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0562 га за цією ж адресою. Земельна ділянка 0,0562 належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП №063990, виданого Нікопольською міською радою від 22.10.1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 6077, земельна ділянка передана під обслуговування житлового будинку. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю кадастровий номер земельної ділянки №1211600000:03:062:0017. З метою отримання витягу з Державного земельного кадастру вона звернулася до Відділу Держземагенства у м. Нікополі, де з'ясувалося, що дані не були внесені до автоматизованої системи державного кадастру (далі - АС ДЗК). На її замовлення ПП «НІКА-ЛЕНД» було виготовлено технічну документацію, але після отримання витягу з Державного земельного кадастру виявилося, що земельній ділянці присвоєно інший кадастровий номер №1211600000:03:082:0085, а в усній формі пояснено, що оскільки інформація не була внесена до АС ДЗК, то зазначений в Державному акті кадастровий номер №1211600000:03:062:0017 вже присвоєно іншій ділянці. При зверненні до Реєстраційної служби Нікопольського МРУЮ у Дніпропетровській області з метою оформлення права власності їй відмовили посилаючись на розбіжності кадастрового номеру у Державному акті та у Витязі з Державного земельного кадастру. Вона просить встановити факт присвоєння нового кадастрового номеру земельній ділянці. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що мас юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання Виправлення помилки є неможливим шляхом виготовлення нового державного акту, оскільки такий акт повинен виготовляти лише власник та необхідно скасувати старий державний акт, для скасування якого підстав немає. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Представник зацікавленої особи в особі Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому не заперечує проти заяви, просить слухати справу без представника Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Представник Відділу Держземагенства в м. Нікополі не з'явився, подав до суду клопотання, в якому не заперечує проти заяви, та просить слухати справу без представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує заявник, подавши до суду заяву та просить заяву задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає у судовому порядку встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»визначені підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються справи у яких згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, судом встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ДП №063990 від 22.10.1999 р. та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1201361112014 від 07.03.2014 р. допущені розбіжності у кадастровому номері, а саме: замість №1211600000:03:062:0017 присвоєний новий кадастровий номер №1211600000:03:082:0085. Визнати як одну ту саму земельну ділянку, факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати своє право на реєстрацію майна. На підставі викладеного і

Outcome: approved