Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] року в м. Донецьк, яке є тимчасово непідконтрольною територією України, померла її тітка [PERSON], про що було видано медичне свідоцтво про смерть № 106 від 31.03.2017 року. З метою реєстрації смерті тітки вона звернулася до Нікольського районного відділу ДРАЦС, але отримала відмову, оскільки нею надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року в м. Донецьк, Україна. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій заяву підтримала у повному обсязі, наполягала на її задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи: Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних [PERSON] є громадянкою України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 23.12.1953 року [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 25.04.2017 року [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 13.03.1959 року Старченківським сільським РАЦС, Володарського району, Сталінської області [PERSON] 13.03.1959 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]», про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.10.1961 року [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 29.10.1983 року Старченківською сільською радою Володарського району Донецької області [PERSON] 29.10.1983 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]», про що зроблено відповідний актовий запис № 28. З огляду на викладене заявниця є племінницею [PERSON], т.б. родичем останньої. З лікарського свідоцтва про смерть № 106 від 31.03.2017 року виданого на тимчасово непідконтрольній території України КУ «Міська клінічна лікарня № 2 «Енергетик» міста Донецька» вбачається, що [INFO] року в місті Донецьк померла [PERSON], [INFO], причина смерті: хронічна виразка шлунку з перфорацією, кровотечею. Згідно відмови Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації смерті за вих. № 56/15.47-100 від 19.04.2017 року заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки заявником для підтвердження факту смерті не пред'явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Як встановлено судом медичний документ про смерть був виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому даний документ, що підтверджує факт смерті відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює будь-яких правових наслідків, в зв'язку з чим племінниця померлої позбавлена можливості зареєструвати смерть своєї тітки в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Суд сприймає надані заявницею документи, які підтверджують факт смерті її тітки, як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON], але при цьому не може визнати їх належним та допустимим доказом, оскільки вони видані органами влади, які не визнаються органами влади України. Таким чином, враховуючи, що заявниці органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації смерті особи на території України, а в інший спосіб це зробити вона не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав заявниці слід встановити факт смерті її тітки на тимчасово непідконтрольній території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявниці свідоцтва про смерть. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved