Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою вказуючи, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області, яке є тимчасово непідконтрольною територією України, померла її сестра [PERSON], про що було видано свідоцтво про смерть від 11.08.2017 року. З метою реєстрації смерті сестри вона звернулася до Покровського районного відділу ДРАЦС, але отримала відмову, оскільки нею надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначає, що факт її родинних відносин з сестрою підтверджується рішенням суду, відповідно до якого вона була визнана опікуном сестри. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення права на спадщину та отримання грошей на поховання. Просить встановити факт смерті [INFO] [PERSON], [INFO], в місті Макіївка Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи: Покровського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував та просив справу розглянути без його участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Розглянувши письмові заяви заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Відповідно до довідки від 25.07.2016 року № 1439009298 заявниця [PERSON] була взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово непідконтрольній території України та районів проведення АТО. Фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Згідно відмови Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації смерті за вих. № 2310/15.21-28 від 12.09.2017 року заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, право на звернення до суду по даній справі мають тільки родичі померлого або їх представники. Заявницею на підтвердження її родинних відносин з особою, відносно якої вона просить встановити факт смерті надано копію рішення Центрально-Міського міжрайонного суду м. Макіївка Донецької області від 02.11.2015 року, яким заявницю призначено опікуном [PERSON] Проте, згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що надане заявницею вищевказане рішення суду видане на тимчасово непідконтрольній території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд вважає, що дане рішення є недійсним і не створює правових наслідків, а тому суд не бере його до уваги, як доказ підтвердження факту родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] За таких обставин, враховуючи, що заявницею на виконання вимог ст. 257-1 ЦПК України не надано належних доказів, які підтверджують, що вона є родичем особи, факт смерті, якої вона просить встановити, суд вважає, що заявниця на час звернення до суду не має право вимоги за даними правовідносинами, а тому її заява задоволенню не підлягає. Також слід зазначити, що заявницею при зверненні до суду за подачу заяви окремого провадження було сплачено судовий збір, однак враховуючи, що їй в задоволенні заяви відмовлено, а також враховуючи положення ч.7 ст. 235 ЦПК України, суд вважає, що сума сплаченого нею судового збору відшкодуванню на користь заявниці не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed