Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно, яке їй належало. Вона є спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері. Мама мала сестру [PERSON] . До 30 червня 2008 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в селі Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. В зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я вона була вимушена забрати тітку [PERSON] із села Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області до міста МиронівкиКиївської області в житловий будинок під номером [ADDRESS] , який на той час належав її матері [PERSON] . З 30 червня 2008 року вона, її мати [PERSON] та її тітка [PERSON] проживали однією сім`єю в будинку під номером [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] та [PERSON] були людьми похилого віку та потребували стороннього догляду та допомоги, яку вона їм забезпечувала. 20 грудня 2012 року у зв`язку з переїздом на інше місце проживання [PERSON] було знято з реєстрації в селі Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та зареєстровано за адресою: будинок під номером [ADDRESS] , де вона й проживала до дня смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадковим майном є земельна ділянка площею 1,65 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шендерівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт, за замістом якого все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] Про наявність спадкового майна та складання заповіту вона не знала, тому жодних дій до прийняття спадщини не вчиняла. Спадкоємцем померлої [PERSON] була її мати [PERSON] , яка постійно проживала з померлою. Являючись єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 09 листопада 2018 року нотаріус виніс постанову про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини та заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Зважаючи на ті обставини, що з померлими [PERSON] та [PERSON] , заявник проживала однією сім`єю з 2008 року до дня їх смерті, вела з ними спільне господарство та мала спільний бюджет, просила в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] та померлою [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з метою оформлення спадкової справи. Провадження у справі відкрито ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 10 травня 2019 року. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Представник заявника підтримав заявлені вимоги та вказав на наявність підстав для встановлення юридичного факту. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві міський голова Миронівської міської ради просить розглядати справу у відсутності представника міської ради, проти заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За частиною 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області 03 березня 2015 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,65 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Шендерівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. До заяви заявник додала копії письмових доказів, які підтверджують факт належності померлій даного майна: державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 14 жовтня 2005 року (а.с. 30). [PERSON] була рідною сестрою матері заявника [PERSON] та доводилась заявнику тіткою. Ця обставина підтверджується даними свідоцтв про народження кожної з них та свідоцтв про одруження заявника та її матері (а.с., а.с. 11-13, 16,17). До 30 червня 2008 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в селі Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. 30 червня 2008 року у зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я вона змінила місце проживання та стала проживати у будинку сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 20 грудня 2012 року в зв`язку з переїздом на інше місце проживання [PERSON] було знято з реєстраційного обліку в селі Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З 30 червня 2008 року заявник, її мати [PERSON] та тітка [PERSON] проживали однією сім`єю в будинку під номером [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] та [PERSON] були людьми похилого віку та потребували стороннього догляду та допомоги, яку вона їм забезпечувала. Такі обставини підтверджуються даними довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області № 11 від 15 січня 2019 року, довідки Миронівської міської ради № 02-55/264 від 16 січня 2019 року, будинкової книги, акту від 15 січня 2019 року ( а.с.,а.с. 23-28). 10 липня 2008 року житловий будинок під номером [ADDRESS] був подарований [PERSON] заявниці. Дана обставина підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченим 10 липня 2008 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. та зареєстрованим у Білоцерківському міжміському БТІ Київської області під №4400, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21 серпня 2008 року (а.с. 18). [INFO] мати заявника [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 13 квітня 2017 року (а.с. 9). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54015906 від 09 листопада 2018 року. Встановлено, що [PERSON] 21 жовтня 2003 року на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла заявнику. Заповіт посвідчений секретарем Шендерівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області Дорошенко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 48 (а.с., а.с. 29-30). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,65 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Шендерівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. На підтвердження цих обставин заявником додано копію заповіту та державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.,а.с. 29,30). Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] заявник не приймала. В силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, були зареєстровані до дня смерті [INFO] [PERSON] та проживали разом в одному житловому будинку в [ADDRESS] , то [PERSON] за життя була такою, що прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] . Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом одержують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. В липні 2018 року заявник звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Нотаріусом у прийняття заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи після смерті матері заявника [PERSON] відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України і вона вважається такою, що спадщину не прийняла. Такі обставини підтверджені постановою державного нотаріуса Вашеки С.В. № 1355/02-31 від 09 листопада 2018 року (а.с. 31). Спосіб прийняття спадщини залежить від факту постійного спільного проживання спадкоємця і спадкодавця на час відкриття спадщини. Якщо спадкодавець і спадкоємець постійного проживали на час відкриття спадщини разом, то спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що у будинку під номером [ADDRESS] разом з померлими [PERSON] та [PERSON] заявник проживала однією сім`єю з 2008 року до дня їх смерті, вела з ними спільне господарство, доглядала вказаних осіб та здійснила їх поховання. Факт проживання заявника однією сім`єю з померлою до дня її смерті підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою заявника та померлої [PERSON] , проживає по [ADDRESS] . Заявник з 2008 року проживала однією сім`єю з померлими [PERSON] та [PERSON] у будинку під номером [ADDRESS] , оскільки вони потребували постійного догляду. Свідок [PERSON] , яка проживає по-сусідству із заявником, вказала, що добре знає заявника та її матір, підтвердила ті обставини, що [PERSON] все своє життя проживала в будинку під номером [ADDRESS] . З 2008 року у вказаному будинку стала проживати тітка заявника [PERSON] Сестри потребували догляду, його здійснювала заявник. Проживали вони однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. Підстави ставити під сумнів показання вказаних свідків відсутні. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять факт постійного проживання заявника з її матір`ю [PERSON] не менш як п`ять років на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦКУ України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі зібраних доказів судом встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] з 2008 року до дня її смерті, [INFO] , в одному житловому приміщенні. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, про який заявлено вимогу, заявнику необхідно для оформлення спадщини відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України. Заявник є спадкоємицею померлої [PERSON] за законом четвертої черги, оскільки проживала з нею однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт, за встановленням якого звернулася заявник, має юридичне значення. Вимоги про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини не підлягають до задоволення. Вказаний факт не має юридичного значення, оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яка доводилась їй сестрою та постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial