Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 28.04.1981 на [PERSON] , посилаючись на те, що 28.04.1981 була виписана трудова книжка [NUMBER] на її ім`я [PERSON] , [INFO] . 03.09.1983 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі свідоцтва про укладення шлюбу було внесено відповідні зміни до її трудової книжки, а саме до її анкетних даних. З метою призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася до Управління пенсійного фонду, однак при перевірці документів було встановлено, що у трудовій книжці її прізвище зазначено як « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним, де вона зазначена « [PERSON] ». Оскільки встановити факт належності трудової книжки, від якого залежить виникнення її права на пенсійне забезпечення, в позасудовому порядку неможливо, саме тому вона і звернулася до суду із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилась, представник заявника адвокат Гуденко Є.А. подав заяву про розгляд заяви за його відсутності та у відсутності заявника, вимоги за заявою підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про день, час і місце розгляду заяви повідомлялася завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних клопотань на адресу суду не надсилали. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 18.06.1969 (а.с.6) заявник зазначена як [PERSON] , [INFO] . 28.04.1981 було виписано трудову книжку [NUMBER] (а.с.5) на ім`я [PERSON] , [INFO] . 03.09.1983 року заявник зареєструвала шлюб та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7), у зв`язку з чим було внесено зміни до трудової книжки заявника, а саме в її анкетні дані та зазначено її шлюбне прізвище російською мовою як « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 28.08.2002 (а.с.4) прізвище заявника зазначено українською мовою « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Невідповідність в документах сталася внаслідок того, що особа яка виписувала трудову книжку допустила помилку, яка не залежала від заявника. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документа неможливе. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення юридичного фату для заявника має суттєве юридичне значення і необхідне для підтвердження стажу роботи та призначення пенсії за віком. На підставі викладеного суд дійшов до переконання про обґрунтованість заяви, оскільки доведено належними і допустимими доказами, що трудова книжка серії [NUMBER] ,\~заповнена 28.04.1981\~російською мовою\~на ім`я\~« [PERSON] належить [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved