Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] померилм, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 12.01.2000 р. по 29.09 2009 р. вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу про місце роботи, рід занять та спосіб життя [PERSON] заявнику нічого не відомо. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2006 р. [PERSON] зобов`язано сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки, проте з травня 2008 р. він їх не сплачував, після чого рішенням того ж суду від 28.02.2013 р. з [PERSON] на користь заявника стягнуто неустойку в розмірі 100 000 грн. З часу винесення даних рішень, місце перебування [PERSON] не відомо, на запрошення служби у справах дітей та державного виконавця останній не з`являвся, а тому Смілянським відділом поліції ГУНП в Черкаській області [PERSON] з 09.09.2016 р. об`явлений в розшук «як особа безвісно зникла». На даний час місце знаходження [PERSON] не встановлено. Необхідність оголошення [PERSON] померлим виникла в зв`язку з тим, що є необхідність оформлення державної допомоги дитині при втраті годувальника, а також для оформлення спадщини на дві квартири. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду надійшла заява від заявника, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розгляд даної заяви проводити без її участі. Представник Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 25.01.2001 р. Шлюб, зареєстрований 12.01.2000 р . між заявником та [PERSON] , було розірвано 29.09.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.09.2009 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №29. Від вказаного шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка згідно посвідчення серії [NUMBER] є інвалідом з дитинства. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.02.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з травня 2008 р. по 11.02.2013 р. в сумі 100 000 грн. Після чого, Рішенням міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2016, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, тобто з 2009 р. та після винесення вказаних рішень, заявник та [PERSON] разом не проживають, аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] не сплачує, місце знаходження [PERSON] не відомо. Також [PERSON] є власником 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 19.04.2003 р., та власником 1/16 квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майна від 20.06.2003 р. Згідно відповіді Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області №13774 від 07.09.2018 р., з 09.09.2016 р. [PERSON] , [INFO] , прож. за адресою [ADDRESS] , розшукується «як особа безвісно зникла». Наданий час його місцезнаходження невідоме. Станом на 17.07.2020 року місцезнаходження [PERSON] , 1966 року народження, невідоме, що підтверджується довідкою Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 12105. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку вона просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою оформлення державної допомоги дитині при втраті годувальника, а також для реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки день гаданої смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved