Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Заявники 21.03.2017 року звернулись до Кілійського районного суду з заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу, а 30.03.2017 року надали уточнену заяву, відповідно до якої просять встановити факт належності [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], договору про надання у безстрокове безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 1974 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області 12.07.1974 року, реєстровий № 1581, з відміткою БТІ на вказаному договорі від 25.04.1983 року про реєстрацію за «[PERSON] та [PERSON]» (рос.) права власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], а також про встановлення факту належності [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів трудящих № 45 від 10.03.1983 року, де зазначені забудовники «[PERSON] та [PERSON]» (рос.), адрес домоволодіння: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що вони є власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. 03.03.2017 року вони звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак державним реєстратором було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності за заявниками на вищезазначене домоволодіння у зв'язку з неправильним написанням прізвищ власників в правовстановлюючих документах, а саме в договорі про надання у безстрокове безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 1974 року, а також в акті про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів трудящих № 45 від 10.03.1983 року, неправильно зазначено прізвище власників, а саме замість «[PERSON]» їх прізвище вказано як «[PERSON]». Наявність розбіжностей між анкетними даними заявників та даними, внесеними до вищевказаних документів позбавляє заявників можливості належним чином зареєструвати право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Заявники, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, однак надали заяви, відповідно до яких заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути за їх відсутності. Представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: З договору про надання у безстрокове безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області 12.07.1974 року, реєстровий № 1581, вбачається, що згідно рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради депутатів трудящих № 175 від 06.06.1974 [PERSON] та [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На зазначеному договорі проставлена відмітка про реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] права власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. З акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів трудящих № 45 від 10.03.1983 року, вбачається що домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], забудовниками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], вважається таким, що введений в експлуатацію. З повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.1987 року вбачається, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 19. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.07.1988 року вбачається, що 07.05.1972 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 10. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 25.10.1996 року, прізвище, ім'я, по батькові, дата народження заявника - [PERSON], [INFO]. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області 25.02.2017 року, прізвище, ім'я, по батькові, дата народження заявниці - [PERSON], [INFO]. Отже, судом достовірно встановлено, що в договорі про надання у безстрокове безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області 12.07.1974 року, реєстровий № 1581, а також в акті про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради народних депутатів трудящих № 45 від 10.03.1983 року, було допущено помилку в написанні прізвища забудовників, а саме: замість «[PERSON]» вказано неправильно «[PERSON]». У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до рішення державного реєстратора від 10.03.2017 року за № 34206318, заявникам було відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з розбіжностями в написанні їх прізвища в правовстановлюючих документах з їх анкетними даними. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Оскільки заявники позбавлені можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власників підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи не те, що заявники дійсно позбавлені змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючих документах, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до вищезазначених документів, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved