Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Заявник по справі [PERSON] дитячий будинок для дітей шкільного віку Черкаської обласної ради звернувся до суду із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів. Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному державному утриманні в [PERSON] дитячому будинку для дітей шкільного віку з 29.09.2014 року, до цього [PERSON] виховувався в Канівській загальноосвітній школі інтернат. Відповідач самоусунувся від виховання свого сина та виконання батьківських обовязків, навчанням та утриманням свого сина не займається взагалі, матеріально його не утримує. Окрім того [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ні перебуваючи в місцях позбавлення волі, ні після звільнення, не спілкувався із своїм сином та не цікавився його життям та вихованням. 27.05.2015 року висновком Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, як органом опіки та піклування за місцем походження дитини було прийнято рішення про порушення клопотання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON]. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, та наполягав на позбавленні батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], окрім того просив суд стягнути із відповідача аліменти, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків відносно сина. Представник заявника [PERSON] дитячого будинку для дітей шкільного віку Черкаської обласної ради в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву у якій просив провести розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні вказаної заяви наполягав. Із допиту [PERSON], який проводився Глобинським районним судом Полтавської області, на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2015 року про окремий допит відповідача по справі, який фактично проживає в іншій області судом встановлено, що [PERSON] не заперечував проти того, щоб справа розглядалася у його відсутності. Згідно запису судового засідання в якому був допитаний [PERSON], судом встановлено, що відповідач по справі має шість судимостей, пять разів йому призначали реальне покарання у виді позбавлення волі. До шістнадцяти років відповідач по справі не утримував сина, не контактував з ним і не знав, де той знаходиться, та був не проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно свого сина [PERSON] Суд, заслухавши пояснення та доводи прокурора вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно довідки [PERSON] дитячого будинку для дітей шкільного віку Черкаської обласної ради від 03.06.2015 року №144 [PERSON] навчається в 11 класі [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Золотоніського району, та є вихованцем [PERSON] дитячого будинку для дітей шкільного віку з 29.09.2014 року по 31.08.2015 року та перебуває на повному державному утриманні. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СР №112819 [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.05.2005 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 2002 року. Як вбачається із матеріалів справи вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.10.2003 року [PERSON] був засуджений за ч.2 ч.З ст. 185 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі. 17 квітня 2008 року вироком Камямського районного суду Черкаської області був засуджений за ч.З ст. 15. ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 3-х років позбавлення волі. 14 грудня 2010 року вироком і Глобинського районного суду Полтавської області був засуджений до 4 років шести місяців позбавлення волі. Відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, звідки був переведений в Крюковську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області. Звільнений 31.01.2014 року. Як вбачається із акту №1 від 21.05.2008 року, складеного Канівською загальноосвітньою школою інтернат, батько [PERSON], з моменту перебування дитини в школі жодного разу не відвідав сина, не телефонував, та не цікавився дитиною шляхом листування та не відповідав на його листи, не надавав матеріальної допомоги, не брав участі у вихованні та утриманні сина. Із акту про без участь батька у вихованні та утриманні неповнолітнього від 30.03.2015 року затвердженого директором [PERSON] дитячого будинку для дітей шкільного віку вбачається, що [PERSON], після умовно-дострокового звільнення за рішенням суду жодного разу не відвідував свого сина [PERSON], не телефонував до нього, не цікавився його навчанням, матеріальної допомоги не надавав. Згідно заяви [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованої в реєстрі №195, [PERSON] визнає факт невиконання батьківських обовязків відносно свого сина [PERSON], який виховується в [PERSON] дитячому будинку для дітей шкільного віку Черкаської обласної ради, та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого сина. Із заяви [PERSON] від 22.11.2013 року вбачається, що [PERSON] просить позбавити батьківських прав свого батька [PERSON] Згідно повідомлення №3 від 16.06.2015 року [PERSON] [INFO], взято 29.12.2008 року на первинний облік служби у справах дітей Чигиринської райдержадміністрації. Як вбачається із висновку Чигиринської районної державної адміністрації від 27.05.2015 року №340/0101-25 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення , вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] в звязку з ухиленням від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від обов'язку по вихованню та утриманню сина [PERSON], [INFO] і тому його необхідно позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Судом також задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів на утримування дитини до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Однак, як вбачається судом із матеріалів справи [PERSON] не досяг повноліття, окрім того жодних доказів продовження навчання [PERSON] у будь-якому навчальному закладі сторонами суду не надано, а тому вимога про стягнення аліментів на період навчання [PERSON] задоволенню не підлягає. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення \~позову. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього кодексу. Суд, задовольняючи позов стягує з відповідача на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп, так як вимоги носять майновий і немайновий характер ( ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»), від яких при подачі заяви був звільнений заявник.

Outcome: approved