Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця міста Донецьку, померлого [INFO] року у стаціонарі медичного закладу у Київському районі міста Донецьку Донецької області в Україні внаслідок вогнепального поранення голови з відкритими переламами кісток обличчя. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04 грудня 2014 року, виданим «Бюро судово-медичної експертизи», що знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній Україні, свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на окупованій території, а також довідкою про захоронення померлої. При зверненні заявника до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявник та [PERSON] надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 02 липня 1998 року, [PERSON] народилася 22 липня 1960 року у місті Донецьку. Із довідки №1411013672 від 10 грудня 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції вбачається, що остання проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] перебувала у законному шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданим Петровським райвідділом РАЦС міста Донецьку 17 вересня 1982 року, актовий запис №727. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 04 липня 1997 року, [PERSON] народився [INFO] року у місті Донецьку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у стаціонарі у Київському районі міста Донецьку Донецької області в Україні внаслідок вогнепального поранення голови з відкритими переламами кісток обличчя. Цей факт підтверджується, зокрема, лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04 грудня 2014 року, виданим «Бюро судово-медичної експертизи», що розташоване на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. Вказані обставини підтверджуються, в тому числі, довідкою №401 від 27 червня 2016 року про захоронення померлої та матеріалами фотозйомки, що містяться у матеріалах справи. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану за вих.531/15.2-06-116 від 27 серпня 2016 року, йому було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав його спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved