Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, просила встановити факт приналежності їй, [PERSON] , [INFO] , Державного акта від 15 грудня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Винниківської міської ради за №1020, виданого на підставі рішення виконкому Винниківської міської ради народних депутатів №584 від 23 грудня 1997 року на ім`я [PERSON] . Заяву мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Винниківської міської ради народних депутатів №584 від 23 грудня 1997 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю від 15 грудня 1998 року, згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0890 га у [ADDRESS] . Однак, Державний акт було складено з допущенням помилки, а саме: замість зазначення правильного ім`я власника « [PERSON] », помилково вказано ім`я « [PERSON] ». Вказана помилка, на думку заявника, допущена у зв`язку із неправильним перекладом її імені з російської на українську мову. Зважаючи на те, що вищезазначена орфографічна помилка в Державному акті перешкоджає заявнику в повній мірі реалізувати свої права, як власника земельної ділянки, а тому заявник звернулася до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити. Представник заявника до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його та заявника відсутності, заяву підтримують та просять задоволити на підставі наявних доказів. Представник заінтересованої особи до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги по заяві визнає та не заперечує проти винесення рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 23.02.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді від 11.01.2021 року, заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до абз. 1 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справ про встановлення факту, передбаченого п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що 15 грудня 1998 року на підставі рішення виконкому Винниківської міської ради народних депутатів № 584 від 23 грудня 1997 року видано Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] , згідно якого останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0890 га у [ADDRESS] . Як вбачається із копії паспорта заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 08.12.1998 року, в графі «ім`я» зазначено «[PERSON] ». В довідці про присвоєння ідентифікаційного коду заявника в графі «ім`я» теж зазначено «[PERSON] ». Крім того, згідно долученої до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення заявника [PERSON] № [NUMBER] , виданого 07.04.2011 року Пенсійним фондом України, в графі «ім`я» зазначено «[PERSON] ». Зважаючи на вищенаведене та зважаючи на відомості, які містяться у письмових доказах, долучених до матеріалів справи, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість вимог заявника, а відтак допущення помилки у Державному акті в частині написання ім`я власника, у зв`язку з чим вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Outcome: approved