Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, покликаючись на те, що 1945 року його батька [INFO] було переселено з [PERSON] до України, у Волинську область. Державний архів Львівської області 27 січня 2015 року видав архівну довідку № А-4899, у якій вказано наступне: в документах архіву значиться, що родина у складі: голова родини - [PERSON], [INFO], та члени родини: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у 1945 році була переселена у Волинську область у звязку з Угодою від 09 вересня 2944 року між УРСР та Польщею з с. Ликошин Томашівського повіту Люблінського воєводства, [PERSON], що підтверджується Витягом зі списку сімей (господарств) села Ликошин Телятинської волості, що евакуюються. При зверненні адвоката до Державного архіву Львівської області з адвокатським запитом з вимогою про надання належно завірених документів, архівом було надано витяг зі списку сімей с. Ликошин Телятинської волості, в якому містяться відомості про [PERSON] та членів його сімї. Як вбачається із цього списку, особою яка його складала, допущено ряд помилок та описок: у графі яка містить відомості про батька [PERSON], «відношення до голови сімї» зазначено «дочка», хоча він є сином [PERSON], а у графі «стать» - «муж.» тому ці дві відомості виключають одна одну. При відображенні відомостей його зокрема дати народження вказує витяг зі свідоцтва про народження, виданий 13 березня 1979 року відділом реєстрації актів цивільного стану, однак згідно витягу з архіву [PERSON] народився 10 жовтня 1932 року. Просить встановити факт, що [PERSON] [INFO], уродженець [INFO] волості воєводства Замостя та особа, про яку є відомості у Списку 41 сімей села Ликошин Телятинської волості, що евакуюються, під № шосподартсва 54 є однією і тією ж особою. В судовому засіданні заявник пояснив, що встановлення вказаного факту потрібно йому особисто для оформлення документів для виїзду за кордон у [PERSON] на пільгових умовах. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. У відповідності до вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із наступними змінами, відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, лише коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки виключно для самого заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Також, суд при вирішення даної заяви, враховує думку Верховного суду України, викладену в Аналізі судової практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 17 липня 2012 року, у якому вказано, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Натомість у судовому засіданні завника не навів суду жодних мотивів того, що встановлення вказаних у заяві фактів породжує саме для завника певні юридичні наслідки та вказав, що встановлення даних фактів потрібно особисто йому для полегшення оформлення документів для виїзду у [PERSON]. Окрім того, суд також враховує те, що згідно п. 12 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із наступними змінами судами також не встановлюється тотожність особи, встановлення якої є також безпосереднім предметом даної заяви. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Outcome: dismissed