Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Заявник звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області із заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору дарування 1/2 частини будинку [ADDRESS] від 05 листопада 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3790 . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно договору дарування від 05 листопада 1992 року, посвідченого державнимнотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3790, їйналежить 1/2 частина будинку [ADDRESS] У зазначеномудокументі прізвище заявника вказано як «[PERSON]». У паспорті громадянина України прізвище вказано, як «[PERSON]». Також як «[PERSON]» прізвище заявника записано у довідці проприсвоєння ідентифікаційного номера (ідентифікаційний № [NUMBER]), пенсійномупосвідченні, рішенні виконавчого комітету Дергачівської міськоїради від 09 червня 2009 року № 77/4 про уточнення поштової адреси мого домоволодіння. Заявник, [PERSON] вказує, що на час оформлення зазначеного договору дарування від 05 листопада 1992 року, вонане звернула уваги на правильність написання свого прізвища і лише зараз виявиланаявність помилки, яка перешкоджає у державній реєстрації нерухомогомайна. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Відділом державної реєстрації Дергачівської РДА до суду надано лист з проханням розглянути справу за відсутності їх представника. Директором КПБТІ «Інвенрос» Кантемир О.О. до суду надано лист з проханням розглянути справу за відсутності їх представника. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 05 листопада 1992 року, посвідченого державнимнотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3790, [PERSON] належить 1/2 частина будинку [ADDRESS] У зазначеномудокументі прізвище заявника вказано як «[PERSON]». У паспорті громадянина України серія ММ №827825 прізвище заявника на українській мові вказано «[PERSON]». Також як «[PERSON]» прізвище заявника записано у довідці проприсвоєння ідентифікаційного номера (ідентифікаційний № [NUMBER]), пенсійномупосвідченні, рішенні виконавчого комітету Дергачівської міськоїради від 09 червня 2009 року № 77/4 про уточнення поштової адреси мого домоволодіння. Заявник, [PERSON] вказує, що встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме договору дарування їй необхідно з метою реєстрації нерухомого майна у вигляді 1/2 частинибудинку [ADDRESS] Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.315 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved