Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що він народився [INFO] в АР Крим. Все життя проживав та працював в Україні. З 1966 року по 1988 рік проживав в Кіровоградській області. 13.09.1977 року отримав паспорт колишнього СРСР в Голованівському РВВС Кіровоградської області. Всі документи на підтвердження факту проживання на території України втратив у 1994 році. У 1985 призваний до служби в армії. Демобілізовний в 1987 році. 01.03.1988 році приїхав на постійне місце мешкання до м.Херсона. З 1988 року по 1989 рік працював на Херсонському судноремонтному заводі ім.В.В.Куйбишева та на Херсонському суднобудівному заводі. На військовий облік був поставлений Комсомольським РВК м.Херсон 10.01.1991 року. З військового обліку більше не знімався . З 1989 року по 1994 рік заявник був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Тобто станом на 24.08.1991 року [PERSON] на законних підставах проживав на території України. Ухвалою від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник УДМС у Херсонській області надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що 07.04.2020 року до Дніпровського відділу у м.Херсоні УДМС у Херсонській області з заявою про втрату паспорта звернувся [PERSON] . Згідно копії заяви [PERSON] був документований 13.09.1977 Голованіським РВ УМВС України в Кіровоградській області паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] . За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Херсонській області заявник не значиться. У зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації місця проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року заявнику було тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. Представник заінтересованої особи в своїх поясненнях зазначив, що на заяві про видачу паспорта наявні службові відмітки, а саме відмітка про надходження запиту до Голованівського РВ УМВС України в Кіровоградській області з приймальника розподільника УВС м.Херсон по формі №7 (втрата паспортного документа) від 08.08.1991 року. [PERSON] значиться таким, що перебуває на військовому обліку з 10.01.1991 року. Відомості про зняття з військового обліку відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії довідки від 13.09.1977 року [PERSON] [INFO] Голованівським РОВД видано паспорт серії [NUMBER] 13.09.1977 року. Згідно особової картки, наданої Архівним відділом Херсонської міської ради [PERSON] працював на Херсонському суднобудівному заводі та з 01.07.1988 року по 31.07.1989 року на Херсонському заводі ім.В.В. Куйбишева. Згідно копії облікової картки, наданої Херсонським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки [PERSON] , [INFO] перебуває на військовому обліку з 10.01.1991 року . Відомості про зняття з військового обліку відсутні. Відповідно до Довідки Державної міграційної служби України від 23.04.2020 року [PERSON] , [INFO] адреса його фактичного проживання та реєстрації: [ADDRESS] . Крім цього вказано, що заявник звертався до Дніпровського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області із заявою про видачу паспорта замість утраченого. Згідно довідки, виданої Херсонським обласним центром обліку бездомних осіб [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у Херсонському обласному центрі обліку бездомних осіб. Відповідно до положення п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Таким чином, наданими до суду документами підтверджується факт постійного безперервного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved