Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є її двоюрідним братом. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке заявниця має намір успадкувати. Остання є спадкоємцем майна померлого брата за законом, однак в неї відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійною матір`ю, оскільки в її свідоцтві про народження в графі батько зазначено « [PERSON] », в свідоцтві про народження її батька він вказаний як « [PERSON] », в свідоцтві про народження останнього батько зазначений як « [PERSON] . Разом з тим, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану стверджується, що існує розбіжність між написанням дошлюбного прізвища матері заявниці з прізвищем її батька. Вищевказані обставини є перешкодою в подальшому оформленні спадщини. З огляду на це, просить встановити факт родинних відносин. Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак в поданій до суду письмовій заяві вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи, Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області, в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Згідно з ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 1997 року Луцьким МУ УМВС України у Волинській області та свідоцтвом про народження стверджується, що заявниця народилася [INFO] . Її батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Свідоцтвом про шлюб стверджується, що заявниця 04 жовтня 1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свідоцтвом про народження стверджується, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвами про смерть стверджується, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] 30 липня 1966 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про смерть стверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Довідкою Мар`янівської селищної ради №1345 від 25 липня 2019 року стверджується, що заповіт [PERSON] в селищній раді не посвідчувався. Після його смерті спадкоємцем майна за законом є сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved