Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якому зазначив, що 28.09.1991 вони зареєстрували шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, а також розмірі аліментів на дитину, що передбачено договором про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні дитини та сплату аліментів від 12.09.2020, посвідченим державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Литвином І.В. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Як зазначають заявники, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим у зв`язку з тим, що вони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та сім`ю, а також суперечливість характерів. У зв`язку із вказаними вище підставами просили розірвати шлюб між ними. В судове засідання заявники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності, в якій вони зазначили про повне підтримання заявлених вимог. За наявності зазначених вище заяв суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності заявників. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що подана заява є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 28.09.1991 між заявниками відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського відділу ЗАГС було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1616. Від зареєстрованого шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Заявники спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. З матеріалів справи убачається, що сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Їхня сім`я розпалася, збереження сім`ї неможливе. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, а також розмірі аліментів на дитину, що передбачено договором про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні дитини та сплату аліментів від 12.09.2020, посвідченим державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Литвином І.В. (а.с.13-15). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників та їх дитини, тому вимоги заявників підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved