Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Озерне Петропавлівського району, Дніпропетровської області, померлим. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала , що її рідний братом є [PERSON], [INFO], уродженець с. Озерне Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27. 12.1965 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження брата серії [NUMBER] від 23.03. 1961 року. Брат був зареєстрований за постійним місцем проживання, в спадковому домоволодінні після смерті матері, по [ADDRESS]. Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2012 року по справі № 0432/730/2012 провадження 1/0432/103/2012 р. її брат [PERSON] оголошений в розшук в зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності. Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області за ухвалою суду заведено оперативно - розшукова справа № 11216005 від 26.06.2012 року. На протязі 2012 - 2018 років в ході проведення розшуку відбирались пояснення у рідних, близьких та знайомих [PERSON], але ніякої інформації з приводу місцезнаходження [PERSON] отримано не було. В ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що відповідно до запису в погосподарській Книзі Брагинівської сільської ради № 166 за 2011-2015 роки [PERSON].[INFO] дійсно проживав в [ADDRESS], але 27.03.2012 року вибув у місто Першотравенськ, що підтверджується довідкою Брагинівської сільської ради № 71 від 05.03.2018 року. Місце перебування брата їй також невідоме, його відсутність впливає на її права як спадкоємця після смерті їх матері, заявниця в порядку ст.ст. 46 ЦК України звернулась до суду з даною заявою з метою захисту її порушеного права, прохає визнати її брата померлим. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, прохає суд задовольнити її в повному обсязі. Представники заінтересованої особи [PERSON] в судовому засідання підтвердив, що останній раз він бачив [PERSON] навесні 2012 року , проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка [PERSON], який підтвердив факт зникнення у травні 2012 року [PERSON] та ті обставини, на які посилається заявниця. Вислухавши заявницю та свідка, представника зацікавленої особи, думку присяжних, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Озерне Петропавлівського району Дніпропетровської області, є рідним братом Заявниці , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 27. 12.1965 року, свідоцтвом про укладення Заявницею шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження брата серії [NUMBER] від 23.03. 1961 року, який зареєстрований за постійним місцем проживання в спадковому домоволодінні після смерті матері по [ADDRESS] ( а.с. 5-7 ). Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2012 року по справі № 0432/730/2012 провадження 1/0432/103/2012 року [PERSON] оголошений в розшук в зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності ( а.с.8). Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області за ухвалою суду заведено оперативно - розшукова справа № 11216005 від 26.06.2012 року ( а.с.9). На протязі 2012 - 2018 років в ході проведення розшуку відбирались пояснення у рідних, близьких та знайомих [PERSON], але ніякої інформації з приводу місцезнаходження [PERSON] отримано не було ( а.с.10- 19). В ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що відповідно до запису в погосподарській Книзі Брагинівської сільської ради № 166 за 2011-2015 роки [PERSON].[INFO] дійсно проживав в [ADDRESS], але 27.03.2012 року вибув у місто Першотравенськ, що підтверджується довідкою Брагинівської сільської ради № 71 від 05.03.2018 року. Отже, судом встановлено, що за місцем постійного проживання [PERSON] у [ADDRESS], є відомості про те, що 27.03.2012 року він вибув у місто Першотравенськ, тобто з часу його зняття з реєстрації минуло більше ніж шість років. З 12 червня 2012 року [PERSON] перебуває у розшуку і вже протягом шести років знайти його не вдалося. Факт зникнення [PERSON] підтверджується показами свідка, який в судовому засіданні засвідчив, що з травня 2012 року останнього не бачив, його місце перебування не відоме та письмовими доказами вивченими в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до змісту зазначеної норми, кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла визначається строк протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання. Згідно ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Із роз'яснень викладених у п.13 постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що у справах про оголошення особи померлою суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, шляхом оголошення [PERSON] померлим. Постільки судом не встановлено точної дати, яку можна вважати днем смерті зниклої особи, то днем смерті [PERSON] слід вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим. На підставі викладеного та

Outcome: approved