Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд встановити факт залучення [PERSON] до невоєнізованих формувань Цивільної оборони на період участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в Головному виробничо-розподільчому управлінні Будівельно-монтажного тресту «Славутичатоменергобуд». Свої вимоги мотивує наступним. Заявник є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до 1 категорії. В момент аварії на Чорнобильській АЕС заявник працював в будівельно-монтажному тресті « Славутичатоменергобуд», який розташований в м. Славутич Київської області та був безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. Заявник звернувся до суду із даною заявою з метою встановлення йому пільгового статусу оскільки Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на запит ГО « Ветеранська рада України» листом від 07.09.2017 року № 01.1-14/1439 повідомив, що відповідно до існуючих під час аварії на Чорнобильській АЕС правил з діловодства розпорядчі документи з питань Цивільної оборони підприємств, установ та організацій не відносились до їх основної діяльності, тому термін зберігання склав 3-5 років, після чого повинні були знищуватись. До судового засідання заявник не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за категорією 1, відповідно до копії посвідчення [NUMBER] та вкладки до нього №649502с. З копії наказу №224 від 10.06.1987 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] зарахований до роботи в будівельно-монтажному тресті « Славутичатоменергобуд» з 01.07.1987 року, та перебував в складі невоєнізованого формування ЦО. Відповідно до роз'яснення Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 07.09.2017 року №01.1-14/1439, вбачається, що формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved