Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Заявник звернувся до Яготинського районного суду з заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій зазначено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: земельної ділянки площею 2,7692 га, що розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством у спадкодавця немає. Спадщину заявник прийняв, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до Яготинської районної державної нотаріальної контори. Нотаріусом перевірені права заявника, як спадкоємця. Але при детальному огляді особистих документів нотаріус виявив, що з посвідки про народження заявника № [NUMBER] не вбачається інформації про батьків останнього, що не дає змогу нотаріусу перевірити родинні відносини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Враховуючи вище викладене, заявник просить встановити факт родинних відносин. Представник заявника звернулися до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, із паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 08 червня 1999 року Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області та довідки вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Супоївка Яготинського району Київської області (а.с. 4). Із свідоцтва про народження № [NUMBER] не вбачається батьків [PERSON] (а.с. 5). Із свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , 1910 року народження (а.с. 6). Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 62334554 від 04.11.2020 вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 66694157 зареєстрована спадкова справа за № 127/2020 після смерті [PERSON] (а.с. 7). Із копії заяви від 29.10.2020 року вбачається, що [PERSON] звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 8). Із довідки № 383 від 27.10.2020 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , постійно проживала разом із сином [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.9). З копії Державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Супоївської сільської ради № 93 від 15.09.2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,7692 га, яка розташована в с. Супоївка та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). З листа Яготинської районної державної нотаріальної контори вбачається, заявник не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки є непідтверджений факт родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11). Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved