Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог повідомили, що між заявниками 29 липня 2005 року було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу заявників у них [INFO] року народився син [PERSON]. Однак сімейне життя між заявниками не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, вже тривалий час спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважають неможливим і просять його розірвати. 06 лютого 2015 року заявники склали та зареєстрували договір між матір'ю та батьком дитини про місце проживання дитини та про участь у вихованні дитини, її утриманні. У судове засідання заявники не з'явилися, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 29 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва між заявниками було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 404 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] під час шлюбу сторін у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.11). Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 06 лютого 2015 року між заявниками було укладено договір між матір'ю та батьком дитини про проживання дитини та про участь у її вихованні. Згідно умов зазначеного договору батьки визначилиз ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави задовольнити заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. На підставі ст.ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved