Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що по [ADDRESS] проживала її бабуся [PERSON] і їй на праві власності належала земельна ділянка площею 0,47 га на території Гарасимівської сільської ради для ведення товарного виробництва. [INFO] бабуся [PERSON] померла. Ще за життя бабуся склала заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла їй. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, і вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Вона фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, оскільки з лютого 2016 року вони проживали разом, вели спільно господарство. Бабуся була особою перестарілого віку, хворіла, останні роки перед смертю практично не ходила, була лежачою. Вона доглядала за будинковолодінням, сплачувала від імені бабусі комунальні платежі, обробляла земельні ділянки, здійснювала догляд за бабусею, проводила її похорон. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, з метою прийняття спадщини, їй необхідно встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] (бабуся), а саме з лютого 2016 року до часу відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з лютого 2016 року постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що вважає заяву підставною і такою, що підлягає до задоволення та просив справу розглянути без його участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є жителями с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області та сусідами заявника, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з лютого 2016 року постійно проживала разом з бабусею [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство, здійснювала догляд за бабусею, проводила її похорон та надалі проживає в даному господарств, підтримує його, обробляє земельні ділянки. Суд, заслухавши заявника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ІФ № 044595 [PERSON] (бабуся заявника) на праві власності належала земельна ділянка, призначена для товарного виробництва площею 0,47 га, розташована на території Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 2). [INFO] [PERSON] (бабуся завника) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Ще за життя [PERSON] (бабуся заявника) склала заповіт, яким житловий будинок по [ADDRESS] , господарські будівлі, земельні ділянки, земельний пай, згідно Державного акту серії IV-ІФ № 004955 своєї рідної сестри [PERSON] , а також її земельну частку (пай) згідно Державного акту серії IV-ІФ № 044595 заповіла [PERSON] (заявник), що підтверджується копією заповіту від 30.03.2016 року (а.с. 4). Дані відомості також підтверджуються копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43510296 від 06.04.2016 (а.с. 4 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (бабуся заявника) заявник звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабуся [PERSON] , однак заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] (бабусею) на час відкриття спадщини, що підтверджується листом-повідомленням приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 273/01-16 від 21.08.2020 роу (а.с. 7). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за заповітом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - [PERSON] (бабуся заявника) по день її смерті по [ADDRESS] . Згідно довідки Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 123 від 24.07.2020 року [PERSON] (бабуся заявника), яка померла [INFO] була постійною жителькою с. Гарасимів та на день смерті була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] , разом з нею без реєстрації з лютого 2016 року проживала її онука [PERSON] , яка здійснювала догляд за перестарілою бабусею, оплачувала комунальні платежі, обробляла земельні ділянки, вели спільно господарство (а.с. 5). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61389838 від 21.08.2020 року, у спадковому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] (бабуся заявника), яка померла [INFO] , відсутня (а.с. 6). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявник) разом з [PERSON] (бабуся заявника) з лютого 2016 року в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявник) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] (бабуся заявника), вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я. Заслухавши заявника та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved