Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Каховської міської ради від 27 лютого 2015 року за № 122 вона є опікуном неповнолітнього онука [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2006 року її донька [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], [INFO], від яких у них народився син [PERSON]. Проте запис про батька народженого онука у книзі реєстрації народжень злоблено на підставі ст. 135 СК України. На теперішній час відповідач бажає спілкуватися з сином та не заперечує своє батьківство щодо нього. Просила суд встановити, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до книги реєстрації народжень. В судове засідання позивач не з'явилась , надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд позовної заяви за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представники третіх осіб: Каховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Відділу у справах дітей Каховської міської ради Херсонської областіне заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 08 березня 2008 року. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22 березня 2015 року (а.с.2). Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 27.04.2015 року за № 122 [PERSON] призначено опікуном над малолітніми дітьми-сиротами [PERSON] пилипом Валерійовичем, [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно із ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбу між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою чоловіка, який вважає себе батьком, за рішенням суду (ч. 2 ст. 122 СК України). Згідно ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що під час розгляду справи позивачем доведено факт того, що відповідач дійсно є батьком дитини [PERSON].

Outcome: approved