Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Заявники звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] ,посилаючись на те, що [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , під час шлюбу в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначають, в 2001 році в останнє бачили [PERSON] ,, оскільки він виїхав на роботу в АРК в м. Ялту, втративши будь-який зв`язок з ним неодноразово звертались до правоохоронних органів з метою його розшуку. 12.04.2006 року рішенням Путильського районного суду [PERSON] було оголошено безвісно відсутнім. Наданий час заявники звернулись до державного реєстратора з метою реєстрації нерухомого майна, а саме квартири по [ADDRESS] , однак працівниками даного управління їм було повідомлено, що 1/3 квартири числиться за [PERSON] . У зв`язку з вище викладеним просять суд [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] оголосити померлим. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали та надали пояснення аналогічні заяві, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, питання вирішення заявлених вимог залишає на розсуд суду. Свідки [PERSON] , та [PERSON] в судовому засіданні пояснили суду, що вони являються сусідами заявників десь близько двадцяти років, за весь цей час проживання вони чули про існування [PERSON] , але ніколи його не бачили, зі слів заявників їм відомо, що останній виїхав на заробітки до АРК в м. Ялту. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира по [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності ( [PERSON] ) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.12.1997 року/а.с.5/. Рішенням Путильського районного суду від 12.04.2006 року [PERSON] було оголошено безвісно відсутнім/а.с7/. Згідно ст.307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Так згідно відповідей на письмові запити суду Путильського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області та Управління державної міграційної служи в Чернівецькій області Путильського районного сектору, зазначено, що [PERSON] , 29.12.2004 року знятий з реєстраційного обліку в м. Ялта АР Крим, будь яка інформація по автоматизованих обліках ІІПС ОВС України в Чернівецькій області відносно громадянина [PERSON] відсутня./а.с.31,34/. Як видно з відповіді на запит Киселицької сільської ради від 06.07.2020 року №244 в с. Киселиці проживає рідна сестра [PERSON] , яка зазначила, що місце проживання її брата [PERSON] , їй не відоме, оскільки він виїхав в Крим на роботу вже більше двадцяти років, іншою інформацією про його місце знаходження вона не володіє/а.с.33/. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення особи померлою має своїм призначенням необхідного для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За наведених обставин, вимоги заявників є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі наведеного та

Outcome: approved