Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні у чоловіка - [PERSON], зазначивши, що встановлення цього факту їй необхідно для отримання пенсії як особі, що втратила годувальника. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що її чоловік - [PERSON], який помер [INFO] року, перед смертю довгий час хворів і вона за ним доглядала, останній був військовослужбовцем і отримував значну заробітну плату та пенсію за рахунок чого вони з чоловіком жили, в зв'язку з чим вона не працювала, а займалася хатнім господарством . Коли її чоловік помер, її пенсії їй не вистачає на життя і вона звернулася до органів Пенсійного фонду України для отримання нею пенсії як особі, що втратила годувальника, однак отримала відмову в зв'язку з не доведенням факту перебування її на утримання у чоловіка військовослужбовця. Просила суд задовольнити її вимоги за заявою. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги за заявою підтримала, просила їх задовольнити та пояснила про обставини викладені вище, зазначивши, що бажає отримувати більшу пенсію, як особа, що втратила годувальника, оскільки її пенсія замала. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно положень Сімейного Кодексу України, утриманням є вид правовідносин, у межах яких одна фізична особа зобов'язана надавати іншій фізичній особі матеріальну підтримку в грошовій (як правило) або в натуральній формі у випадках та за дотримання умов, визначених законом або договором про надання утримання, а інша фізична особа має право вимагати від першої фізичної особи виконання обов'язку щодо надання утримання. Відповідно до СК України, відносини утримання зокрема виникають між подружжям. У відносинах між дружиною та чоловіком СК України встановлює їх взаємний безумовний обов'язок матеріально підтримувати один одного, причому виникнення і необхідність виконання цього обов'язку не поставлені в залежність від майнового стану чи стану здоров'я та працездатності будь-якого з подружжя. За загальним правилом, встановленим СК України, відносини утримання між дружиною та чоловіком виникають лише за тих умов, коли один із подружжя є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, а інший з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, для встановлення відносин утримання СК України передбачає необхідність врахування як матеріального стану і стану здоров'я того, хто претендуватиме на надання йому утримання, так і матеріального стану того, хто це утримання надаватиме. Відповідно до статті 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення, зокрема, для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Допитані в судовому засіданні за клопотанням заявника свідки [PERSON]. [PERSON] та [PERSON], які були приведені судом до присяги і у суду не має сумнівів в достовірності їх показів, в судовому засіданні пояснили, що знають родину [PERSON], заявницю та її чоловіка [PERSON], який перед смертю довгий час хворів і заявник за ним доглядала. Зазначили, що все життя заявниця [PERSON] та її чоловік працювали, яка була у кожного заробітна плата, а в послідуючому пенсія вони не знають, на чиї з подружжя кошти існувала родина вони також не знають, факти та обставини того, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] їм не відомі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником не приведені докази того, що за життя її чоловіка [PERSON] заявник потребувала матеріальної допомоги від свого чоловіка, останній надавав їй таку допомогу і дана допомога була основним та постійним джерелом її існування. Доводи заявника викладені в заяві щодо того, що вона не працювала і знаходилась на утримання свого чоловіка, були спростовані показами свідків. Інших доказів (довідку житлово-експлуатаційної організації, органів місцевого самоврядування або з місця роботи того, у кого на утриманні знаходиться хтось із близьких, або довідку з органів соціального захисту) про доведення факту надання постійної матеріальної допомоги утриманцю, заявник до суду не надала, клопотань, відповідно до положень статей 131, 168, 192 ЦПК України, суду не заявляла. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимоги за заявою заявника задоволенню не підлягають в зв'язку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed