Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою вказуючи, що [INFO] року померла його тітка - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно за заповітом, яким заповіла все своє майно заявнику. До спадкового майна належить квартира [ADDRESS]. На час відкриття спадщини він постійно проживав спільно з [PERSON] без реєстрації у її квартирі [ADDRESS], так як на той час вона мала похилий вік і потребувала постійного стороннього догляду. [PERSON] померла у віці 94 роки. Він допомагав їй по господарству, займався домашніми справами. Заявник просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року та на момент смерті проживали за адресою : [ADDRESS]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що в 1999 році помер [PERSON], чоловік його тітки, дітей у них не було, він допомагав по господарству тітці. 01.08.2001 року тітка склала на його заповіт. Потім [PERSON] почала хворіти і він постійно доглядав за нею, так як вона мала похилий вік і не могла ходити. Після смерті він поховав тітку [PERSON] Заінтересована особа, Новоборівська селищна рада, свого представника в судове засідання не направила, у своєму листі просить справу розглядати у відсутності її представника, заяву визнає. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. -2- Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29 ЦК, частини другої статі 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації. Відповідно до п. 23 вказаної постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання підтвердили, що вони проживали по сусідству. Заявник доглядав свою тітку , допомагав по господарству, обробляв город, привозив дрова, а останнім часом постійно жив з тіткою, так як вона потребувала стороннього догляду. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8). Згідно довідок Новоборівської селищної ради, [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована і проживала [ADDRESS] з 13.03.1980 року і по день смерті (а.с.12). Згідно заповіту від 01.08.2001 року посвідченого секретарем Новоборівської селищної ради [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. У своєму листі № 320 від 07.07.2016 року приватний нотаріус повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав спільно з [PERSON] без реєстрації у її квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved