Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлої особи, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що в 1999 році познайомилася з [PERSON], з яким у неї зав'язалися близькі стосунки. На початку 2001 року [PERSON] було засуджено та останній сім років відбував покарання у місцях позбавлення волі, при цьому заявниця постійно його відвідувала та продовжувала підтримувати з ним близькі стосунки. [INFO] року у заявниці народився син [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 15.07.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 5. Між тим, оскільки заявниця не перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі запис про батька дитини, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, було проведено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою. Після звільнення [PERSON] в липні 2008 року з місць позбавлення волі, останній та заявниця стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 11.04.2009 року між заявницею та [PERSON] виконкомом Олександрівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб. [INFO] року [PERSON] помер. Заявниця вказувала, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON], утримував її та дитину та наполягав на внесенні в свідоцтво про народження дитини відомостей про нього, як батька дитини, однак не встиг зробити даного через життєві обставини, померши у віці 43-х років. Посилаючись на ст. ст. 105, 109, 110, 112 СК України, ст. ст. 315 - 319 ЦПК України, заявниця просила встановити факт, що померлий [INFO] року [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], 2008 р. народження, що необхідно насамперед дитині, яка бажає та має право носити прізвище свого батька. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги повністю підтримала. Заінтересована особа по справі Олександрівська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (ас. 34, 35). Заінтересована особа по справі Юр'ївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що були залучені до участі в розгляді справи відповідно до ухвали суду від 20.08.2018 року (ас. 25-27), в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (ас. 32, 33). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 20.07.2018 року постановлено ухвалу про залишення заяви без руху (ас. 15-16); - 20.08.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами окремого провадження (ас. 25-27); - 06.09.2018 року постановлено ухвалу про задоволення клопотання заявника щодо виклику свідків (ас. 38-39); - 06.09.2018 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас. 40). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності нез'явившихся заінтересованих осіб по справі, проти чого заявник не заперечував в судовому засіданні. Заслухавши пояснення заявника по справі [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення з наступних підстав: - відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини , за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли ймовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні та слідує з пояснень заявниці [PERSON], остання з 1999 року перебувала у близьких стосунках з [PERSON], при цьому в період перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі з серпня 2001 року по 01 липня 2008 року, що підтверджено в судовому засіданні довідкою про звільнення серії № 348351 від 01.07.2008 року (ас. 9), заявниця постійно відвідувала останнього, продовжуючи підтримувати з ним близькі стосунки. [INFO] року у заявниці народився син [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2008 року, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (ас. 7). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дитини [PERSON], 2008 р. народження, записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а зокрема батьком дитини записаний [PERSON] (ас. 11). Після відбуття [PERSON] покарання з липня 2008 року заявниця стала проживати з останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу, при цьому 11.04.2009 року між [PERSON] та заявницею по справі (дошлюбне прізвище «[PERSON]») було зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2009 року, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (ас. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2017 року, виданого Синельниківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] року (ас. 10). Факт батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON], 2008 р. народження, окрім пояснень заявниці, підтверджується також: - характеристикою, виданою класним керівником учня 3-го класу Іларіонівської філії І - ІІ ступенів комунального опорного навчального закладу «Іларіонівська загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів» Іларіонівської селищної ради, з якої вбачається, що померлий [PERSON] за час навчання сина [PERSON] в 1 - 2 класах піклувався про виховання та здоров'я дитини, відвідував батьківські збори, позакласні заходи, допомагав у ремонті класу (ас. 19-20); - довідкою за підписом квартальної [PERSON], засвідченою секретарем виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та зареєстрованою в реєстрі за № 185, згідно якої заявниця [PERSON] з лютого 2008 року по січень 2015 року проживала без реєстрації в [ADDRESS] разом з [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON] (ас. 21); - ксерокопіями фотокарток на яких зображений [PERSON] та заявниця. Також даний факт підтверджений в судовому засіданні показами свідка [PERSON], яка суду пояснила, що тривалий час знає заявницю [PERSON] з якою мешкала на одній вулиці, при цьому їй достовірно відомо, що заявниця разом з померлим [PERSON] проживала однією сім'єю, вели спільне господарство і саме він був батьком народженої заявницею дитини [PERSON] та цього ніколи не заперечував. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною тіткою померлого [PERSON], при цьому їй достовірно відомо, що її племінник [PERSON] є батьком народженої заявницею дитини [PERSON]. Окрім того, за життя [PERSON] вважав дитину своєю рідною, своє батьківство ніколи не заперечував та в даний час дитина дуже схожа на померлого [PERSON]. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] щодо його сина [PERSON], оскільки встановлені обставини та надані заявником відомості свідчать про походження [PERSON] від [PERSON], при цьому суд враховує, що необхідність встановлення даного факту обумовлена бажанням та правом дитини надалі носити прізвище свого рідного батька. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved