Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Заявник звернувся із заявою в порядку окремого провадження до суду, якою просив суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] договору купівлі- продажу від 16.07.1998 року, житлового будинку [ADDRESS] , який посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого у реєстрі за № 2882. Заявник подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, вимоги заяви підтримав повністю. Завідувачка Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області подала письмову заяву від 15.01.2020 року № 40/02-17 про розгляд справи у свою відсутність. Розглянувши доводи та пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного: Відповідно до змісту договору купівлі продажу від 16.07.1998 року, житлового будинку [ADDRESS] , який посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого у реєстрі за № 2882, [PERSON] продав, а [PERSON] купив вказане нерухоме майно. Проте відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , ПІБ заявника правильним є « [PERSON] ». Встановлення даного факту необхідно заявнику для подальшого розпорядження належним йому нерухомим майном. Встановивши виниклі правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані. У відповідності до ст. 258 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд приходить до висновку, що встановлення факту належності документів особі можливо лише в тому випадку, коли прізвище, ім`я, по батькові чи час народження особи в них не співпадає з записами у паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно з наданим роз`ясненням у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді цих справ, в тому числі факту належності правовстановлюючого документа особі, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові, суд зобов`язаний запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить саме йому, і що організація (установа), яка видала цей документ, не має можливості внести в нього виправлення. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведений факт того, що договір купівлі продажу від 16.07.1998 року, житлового будинку [ADDRESS] , який посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований у реєстрі за № 2882, дійсно належить [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved