Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї мачухи - [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки [INFO], яка померла 05 січня 2018 року в місті Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 05 січня 2018 року в м. Донецьк Донецької області померла її мачуха [PERSON], про що 05 січня 2018 року видано свідоцтво про смерть ДНР № 086843. 12 квітня 2019 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області їй було відмовлено в державній реєстрації смерті мачухи [PERSON], оскільки нею було пред'явлено свідоцтво про смерть ДНР № 086843, видане Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вона є спадкоємицею після смерті мачухи за заповітом, отже з метою забезпечення прав та законних інтересів, змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник заявниці [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч.1 ст.317 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO] мачуха заявниці. [PERSON] - батько заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії ІН-НО № 319427, виданого 27 жовтня 1976 року Калінінським відділом ЗАГС м. Донецька, одружився з [PERSON] (дівоче прізвище Бабухіна) [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке видане 23 листопада 1961 року Куйбишевським районним ЗАГС. Крім того, 08 вересня 2008 року [PERSON] було складено заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 4-85/3, яким вона на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все майно, яке на день смерті буде належати їй, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], а саме свої падчерці. \~ \~ \~ \~05 січня 2018 року в місті Донецьк Донецької області [PERSON] померла, про що 05 січня 2018 року Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, видано свідоцтво про смерть ДНР № 086843, причина смерті ракова інтоксикація, рак кумті шийки матки (довідка про причини смерті до форми № 106 /346 від 05 січня 2018 року). 12 квітня 2019 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено заявниці у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею було пред'явлено свідоцтво про смерть ДНР № 086843, видане Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.1-3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO]. Мачуха заявниці [PERSON], [INFO], померла 05 січня 2018 року на тимчасово непідконтрольній Україні території в місті Донецьк Донецької області. Після її смерті заявниця не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть ДНР № 086843, видане Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України. Встановлення факту смерті [PERSON], заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявниця має на меті встановити факт смерті [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved