Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності документів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він звернувся до Обухівського районного відділу Державної міграційної служби України у Київській області для оформлення дозволу на імміграцію в Україну, подавши необхідний пакет документів, оскільки бажає жити в Україні, де народилась. Проте при перевірці документів була виявлена невідповідність його прізвища, яке зазначене у витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища «[PERSON]», прізвище його батька зазначено «[PERSON]», а матері «[PERSON]», що не відповідає відомостям, зазначеним в свідоцтві про його народження, де його прізвище зазначено як «[PERSON]», прізвище батька «[PERSON]», а матері «[PERSON]», окрім того, у довідці (поквартирній картці форми Б) прізвища батьків зазначені російською мовою «[PERSON]» та «[PERSON]». Оскільки ці недоліки є перешкодою для оформлення (отримання) дозволу на імміграцію в Україну, заявнику було рекомендовано звернутись для встановлення юридичного факту належності йому документів та ідентичності прізвища. Встановлення даного факту заявнику необхідне для оформлення дозволу на імміграцію в Україну. Ухвалою судді від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву, в якиій підтримав заяву та просив її задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи, Обухівського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Київській області, в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві проти задоволення вимог заяви не заперечив та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.11.2017 року, між [PERSON] та [PERSON] 01.12.1973 року був укладений шлюб, актовий запис № 324, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], її матір'ю записана [PERSON], а батько [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.11.2017 року, Виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області було складено актовий запис № 7 від 12.07.1953 року про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON].(а.с.14). У довідці ( поквартирній картці форми Б) прізвища батьків заявника зазначені російською мовою «[PERSON]» (відповідник українською мовою « [PERSON]») та «[PERSON]» (відповідник українською мовою « [PERSON]»). Відповідно до паспорта громадянина Російської федерації заявник записана російською мовою «[PERSON]», [INFO], місце народження Українська РСР. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є громадянином Російської Федерації та проживає на території України за адресою: [ADDRESS], а також згідно довідки управління ЖЕД № 1 ЖНУ виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 09.11.2017 року в період з 12.08.1980 року по 21.12.1983 року була зареєстрована на території України в [ADDRESS] (а.с. 24). Маючи намір оформити дозвіл на імміграцію для постійного проживання на території України, заявник звернувся до заінтересованої особи із заявою та подав пакет необхідних документів, в тому числі, що підтверджують факт народження його на території України, копії - витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копію по квартирної картки форми Б, але йому було відмовлено в зв'язку з розбіжностями в прізвищах в наданих документах. З відповіді Бориспільського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, наданої на заяву, вбачається, що зміни внести не є можливим, оскільки заявник є громадянкою Російської Федерації та рекомендовано звернутись до суду для встановлення юридичного факту (а.с. 25-26). Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи зі змісту п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності документів необхідне заявнику для оформлення дозволу на імміграцію в Україну. Враховуючи викладене, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до переконання про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності документів заявнику. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного враховуючи, що даний факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved