Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Заявницею [PERSON] подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначається, що не має іншої можливості виправити помилку у правовстановлюючому документі запису імені, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту запису у правовстановлюючому документі імені, як такого, що належить власнику [PERSON] як одній і тій же особі, необхідно для здійснення нею особистих майнових прав щодо земельної ділянки (розпорядження, користування). В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. В судове засідання представник заінтересованої особи - Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений, заяви про проведення судового розгляду у відсутність представника чи про причини неявки не подано. В судове засідання представник заінтересованої особи - Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про проведення судового розгляду у відсутність представника чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.293, ч.ч.1,2,3 ст.294 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити учасникам справи їхні права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. [PERSON] є громадянином України відповідно до паспорта громадянина України, виданого 17 листопада 2000 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області. У Державному акті на право власності на земельну ділянку, видано громадянину України, [NUMBER], виданого Нововоронцовською районною державною адміністрацією Херсонської області 1 листопада 2004 року, прізвище, ім'я та по батькові власника земельної ділянки записано, як «[PERSON]». Пунктом 6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Абзацом 1 п.1, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, на підставі ст. 256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Під час розгляду справи встановлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку, видано громадянину України, ім'я власника земельної ділянки записано, як «[PERSON]», коли відповідно до паспорта громадянина України, ім'я заявника записано як «Мелітіна». Заінтересованою особою не подано заперечення проти обставин, зазначених в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту запису у правовстановлюючому документі імені, як такого, що належить заявнику [PERSON] як одній і тій же особі, необхідно для здійснення нею особистих майнових прав щодо земельної ділянки (розпорядження, користування). У заявника [PERSON] при встановлених обставинах немає іншої можливості виправити у Державному акті на право власності на земельну ділянку помилку у записі імені, у неї немає іншої можливості одержати новий документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і в порядку п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved