Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його рідна матір [PERSON] , [INFO] . Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області - 1/3 частка та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2006 року - на 1/3 частку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка та його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Державна реєстрація її права власності на зазначені частини квартири була здійснена КП «МБТ1» м. Нікополь. Інша 1/3 частка квартири належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області. Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері. Після смерті матері він протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і офіційне місце проживання у нього з матір`ю зареєстровано за різними адресами. Але фактично він прийняв спадщину, що відкрилася після її смерті згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На час смерті матір була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Але фактично він з матір`ю протягом останнього року її життя постійно проживали разом, оскільки матері в період з 2017 року і по день її смерті була потрібна постійна стороння допомога. Мати останні роки свого життя страждала на тяжкі серцеві захворювання, проходила лікування амбулаторно та стаціонарно і за станом свого здоров`я в період з 2017 року по 2019 рік потребувала постійного стороннього догляду з боку родичів. Окрім нього, у неї більше немає близьких родичів. Останній рік свого життя мати взагалі не виходила з дому та важко пересувалася по квартирі. Тому він не залишав її без догляду, оскільки стан її здоров`я міг суттєво погіршитися в будь - який час. Він фактично поселився разом з нею та здійснював за нею постійний догляд, до дня її смерті він постійно піклувався про неї. Вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Він сплачував усі витрати за надані комунальні послуги, за свої кошти придбав продукти харчування та ліки для матері. 30.10.2020 року він звернулася до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округа Бойко Л.П. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті своєї померлої матері. В той же день 30.10.2020 року приватний нотаріус Бойко Л.П. на підставі його звернення відкрила спадкову справу за №207/2020 та здійснила її реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66672602. Однак постановою від 04.11.2020 року вона відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його матері, посилаючись на те, що він не звернувся з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що він постійно проживав на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла рідна мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №653 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області - 1/3 частка та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2006 року - на 1/3 частку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка та батька заявника [PERSON] , померлого [INFO] . Державна реєстрація її права власності на зазначені частини квартири була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь. Інша 1/3 частка квартири належить заявнику на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області (а.с.6, 8-11). 30 жовтня 2020 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Бойко Л.П. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті своєї померлої матері. В той же день 30.10.2020 року приватний нотаріус Бойко Л.П. на підставі звернення заявника відкрила спадкову справу за №207/2020 та здійснила її реєстрацію в Спадковому реєстрі за №66672602. Однак постановою від 04.11.2020 року вона відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його матері, посилаючись на те, що він не звернувся з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с.12-13). [PERSON] знаходилась під наглядом лікарні з 2015 року з діагнозом: ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, фібріляція передсердь постійна форма, вторинна дилатаційна кардіоміопатія, релятивна недостатність клапанів III ст., легенева гіпертензія СН III ст. Лікування проводилось стаціонарно та амбулаторно. Остання госпіталізація в тяжкому стані 23.09.2019р., з незначним поліпшенням 27.09.2019р. виписана на лікування під наглядом кардіолога та терапевта. За період з 2017 року по 2019 року потребувала постійного стороннього догляду з боку родичів, що підтверджується довідкою КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» №3126 від 04.12.2020 року (а.с.14). Факт того, що [PERSON] дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що [PERSON] вона знала дуже давно, вона хворіла, її син [PERSON] був поруч з нею, доглядав за нею до її смерті. Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що [PERSON] вона знала дуже давно, вона хворіла, її син [PERSON] був поруч з нею, доглядав за нею до її смерті. Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що [PERSON] вона знала давно. Останні роки вона дуже хворіла, а її син [PERSON] доглядав її до смерті, вони проживали разом. Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що [PERSON] дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення його прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Відповідно до ст. 29 ЦК України (Місце проживання фізичної особи) 1. Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 2. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник є єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті своєї матері. Після смерті своєї матері [PERSON] протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і офіційне місце проживання у нього з матір`ю зареєстровано за різними адресами. Але фактично він прийняв спадщину, що відкрилася після її смерті згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Він заяви від відмови від спадщини не подавав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері, виходячи з того, що на час відкриття спадщини він постійно проживав разом з нею однією сім`єю і здійснював догляд за нею. На час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Але фактично заявник з матір`ю протягом останнього року її життя проживали разом, оскільки матері в період з 2017 року і по день її смерті була потрібна постійна стороння допомога. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Саме такі відносини були у заявника з його матір`ю [PERSON] до дня її смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] \~\~про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved