Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою у якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , як такими, що є рідними сестрами між собою та між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1886 року народження як такими, що є донькою та мамою між собою, факт прийняття спадщини [PERSON] , 1886 року народження після смерті своєї доньки [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , факт прийняття спадщини [PERSON] [INFO] після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлення вказаних фактів заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на частину житлового будинку після померлої дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив , що [INFO] померла мати його дружини, [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На час смерті їй на праві спільної сумісної належало 9/25 частин (9/75 частин її відповідно до свідоцтва № [NUMBER] від 18.12.1968 року, 18/75 від матері [PERSON] ) житлового будинку [ADDRESS] та 1/3 частина квартири [ADDRESS] , тобто, після її смерті відкрилася спадщина на зазначене майно. В обґрунтування заяви зазначено, що 10.07.2012 року заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на іншу частину спадкового майна отримати свідоцтво не зміг, через відсутність документів щодо родинних відносин. між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме, через те, що у документах, наданих нотаріусу їх ім.*я та по-батькові зазначено по різному. [INFO] померла [PERSON] (вона ж [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ., після неї спадщину у вигляді 9/75 частин жилого будинку [ADDRESS] прийняла її мати [PERSON] , так як проживала та була зареєстрована у цьому ж будинку, шляхом вступу в управління спадковим майном, але свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала, спадщину не оформила. Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] 05.10.1947 року було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Тобто, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними сестрами. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.1941 року [PERSON] придбав 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , спадщину після нього у вигляді 1/10 частини домоволодіння [ADDRESS] оформили та отримали свідоцтво про право на спадщину від 10.05.1950 року його дружинна [PERSON] та доньки [PERSON] (мовою оригіналу) та [PERSON] (мовою оригіналу). Даний документ видано нотаріусом Запорізької міської державної нотаріальної контори, ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, те, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є доньками. Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] від 18.12.1968 року 9/25 частин жилого будинку [ADDRESS] належать на праві спільної часткової власності [PERSON] - 9/75 часток, [PERSON] -9/75 часток, [PERSON] - 9/75 часток. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після неї оформила та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.1978 року її донька [PERSON] , тобто, на час її смерті [PERSON] , належало вже 9/25 частин жилого будинку [ADDRESS] . Даний документ видано нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, [PERSON] та [PERSON] , як такими, що є донькою та мамою між собою. Таким чином, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними сестрами між собою, а [PERSON] , 1886 року народження є їх матір*ю. Зазначене підтверджуються свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про право на спадщину), де нотаріусом зазначено родинні відносини між зазначеними вище особами, копії яких додаються до заяви. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , 1948 року народження померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] . Приймаючи до уваги неможливість оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку через різне написання померлих, заявник вимушений звернутися до суду з цією заявою про встановлення юридичних фактів. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року провадження по справі відкрито, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 24.02.2021р. на 11-00 год. 06 жовтня 2021 року зацікавлена особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнає. У вступному слові представник заявника заяву підтримала з підстав викладених у ній. Зацікавлена особа вимоги, викладені у заяві визнала, не заперечувала проти задоволення. Допитана судом свідок, [PERSON] , підтвердила, що вона знає заявника, [PERSON] , заінтересовану особу, [PERSON] , які є батьком та донькою між собою. Також вона знала [PERSON] , як маму [PERSON] та дружину [PERSON] , а також бабусю [PERSON] , [PERSON] . На час смерті бабусі [PERSON] та її матері всі вони проживали у будинку [ADDRESS] . Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. ст. 1217, 1219 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Зазначені вище обставини стали підставою для мого звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Пунктом 37 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 5 від 07 лютого 2014 року також передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі родинних відносин між особами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] (вона ж [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після неї спадщину у вигляді 9/75 частин жилого будинку [ADDRESS] прийняла її мати [PERSON] , так як проживала та була зареєстрована у цьому ж будинку, шляхом вступу в управління спадковим майном, але свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала, спадщину не оформила. Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] 05.10.1947 року було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.1941 року [PERSON] придбав 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 1/10 частини домоволодіння [ADDRESS] оформили та отримали свідоцтво про право на спадщину від 10.05.1950 року його дружинна [PERSON] та доньки [PERSON] (мовою оригіналу) та [PERSON] (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим нотаріусом Запорізької міської державної нотаріальної контори. Відповідно до цього свідоцтва, [PERSON] є дружиною [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є доньками. Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] від 18.12.1968 року 9/25 частин жилого будинку [ADDRESS] належать на праві спільної часткової власності [PERSON] - 9/75 часток, [PERSON] - 9/75 часток, [PERSON] - 9/75 часток. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після неї оформила та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.06.1978 року її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, на час її смерті [PERSON] , належало 9/25 частин жилого будинку [ADDRESS] . Відповідно до цього свідоцтва, виданого нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, [PERSON] та [PERSON] , як такими, що є донькю та мамою між собою. 01 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 01.08.2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/25часток житлового будинку житлового будинку [ADDRESS] , після померлої [PERSON] Вказана постанова вмотивована тим, що у спадковій справі № 88/2019 відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між цими особами та відсутній документ, який підтверджує смерть спадкодавця. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2020 року по справі № 331/3692/20 в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, шо фактично позовні вимоги стосуються визнання права власності на спадкове майно [PERSON] , [INFO] , спадщина після смерті якої відкрилася [INFO] то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР 1963 року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Тобто, відповідно до норм чинного на час відкриття спадщини законодавства , оскільки на день смерті була жива рідна донька спадкодавця [PERSON] , 1948 року народження, яка померла [INFO] , то саме вона була спадкоємцем за законом. Позивачка, [PERSON] , як онука [PERSON] , [INFO] , в силу вимог статей 529, 530 ЦК УРСР не входить до осіб, що можуть бути спадкоємцями за законом, оскільки на час відкриття спадщини була жива її матір , яка була спадкоємцем. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачка [PERSON] не входила до кола спадкоємців за ЦК УРСР. Відповідно до вимог п. п. 4, 5 ст. 82 ЦПК зазначені обставини, щодо особи, яка прийняла спадщину, встановлені судовим рішенням і повторному доведенню у цій справі не підлягають. Пунктами 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року передбачено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Пунктом 2 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Outcome: approved