Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання її сестри [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, безвісно відсутньою, зазначивши що наприкінці 1999 року вона поїхала на пошуки роботи до Росії та до теперішнього час про її місцезнаходження нічого невідомо. 2014-2015 років вона зверталась до правоохоронних органів, однак пошук ніяких результатів не дав. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно в для вирішення питання щодо оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник підтримала заяву в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не має. Представник заінтересованої особи - Мелітопольської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи заяви, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії рішення Мелітопольського міського суду Запорізької області № 2-111/1993 року від 06 грудня 1993 року визнано право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в ЖБК-19 «Дружба», яка належала [PERSON], на вклад в ощадбанку № 8024/065 на його імя і на гараж № 421 по вул. Жуковського на його імя по 1/3 за кожною /а.с.8/. Вказана обставина також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру /а.с.6,7/. Судом встановлено, що [PERSON] наприкінці 1999 року виїхала з місця постійного проживання до Росії. 24 листопада 2014 року представник заявника звернулась до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області за заявою про встановлення місцезнаходження [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до висновку за результатами перевірки матеріалів ЕУ № 18054 від 03 грудня 2014 року рекомендовано звернутись до компетентних органів Російської Федерації м. Санкт-Петербург /а.с.10,11/. Згідно листа 55 відділу поліції ВМВС Росії по Колпинському району в м. Санкт-Петербург № 65/55-К-19 від 02 листопада 2015 року встановлено, що місцезнаходження [PERSON] невідомо, оскільки вона на території м. Санкт-Петербург та Ленінградської області не мала (а.с.12). Згідно довідки КП «Житломасив» від 23 березня 2016 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні. З цього приводу в судовому засіданні були в допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що працює інженером житлового фонду КП «Житломасив». Вона мешкає за адресою того же будинку що і [PERSON] та за місцем її реєстрації останню не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона знає сторони. Їй відомо, що [PERSON] приблизно в 1999 році виїхала в Ленінградську область на заробітки та до теперішнього часу вона її не бачила. Також вона знає мати [PERSON], яка також не володіє відомостями про місцезнаходження доньки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] останні раз вона бачила 5 років потому. Також їй відомо зі слів покійної [PERSON], що іі онука [PERSON] виїхала на заробітки до Ленінграду. Вирішуючи питання щодо визнання [PERSON] безвісно відсутньою, суд виходив з доказів, отриманих під час судового розгляду та оцінених за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалось на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні. Отже, судом встановлено, що протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування. Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою обумовлено тим, що за нею зареєстроване нерухоме майно, яке в установленому законом порядку заявник оформити не може. Інші спадкоємці окрім заявника у [PERSON] відсутні. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, судом встановлено, що є всі підстави для визнання [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], безвісно відсутньою.

Outcome: approved