Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

заявник та її представник просять суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], який помер 09 серпня 2015 року, є батьком [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що вона та [PERSON], 02 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського правління юстиції Черкаської області, актовий запис № 103. [INFO] у них народилася дочка, [PERSON]. 04 серпня 2009 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. 04 липня 2009 року народився [PERSON]. В свідоцтві про народження батьком хлопчика записаний [PERSON]. Із заявою про визнання себе батьком [PERSON] до Відділу ДРАЦС не звертався. Запис відомостей про батька та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень записано у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України (при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові дитини записується за її вказівкою). [PERSON] є фізіологічним батьком [PERSON], [INFO]. Він визнавав себе батьком, неодноразово розказував про це друзям та знайомим. Він з народження опікувався та виховував [PERSON], вони візуально схожі, приймав активну участь у житті хлопчика. 09 серпня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Встановлення факту батьківства необхідно для отримання пільг на дитину та прийняття спадщини. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] проти заявлених вимог не заперечують. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ватутіне Звенигородського міськрайонного управління у Черкаській області в судове засідання не зявився, а подав заяву в якій просить суд заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства розглядати у їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованих осіб, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявник та [PERSON], 02 листопада 2002 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 103, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). Від вказаного шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10) 04 серпня 2009 року шлюб між заявником та [PERSON] розірвано. [PERSON] народився 04 липня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). В свідоцтві про народження батьком хлопчика записаний [PERSON]. Запис відомостей про батька та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень записано у відповідності до ч.1 ст.135 СК України (при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові дитини записується за її вказівкою). [PERSON] визнавав себе батьком, з народження опікувався та виховував [PERSON], приймав активну участь у житті хлопчика, вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 09 серпня 2015 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Встановлення факту батьківства необхідно для отримання пільг на дитину та прийняття спадщини. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього кодексу. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3\~ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України\~ у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази того, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». А тому, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], який помер 09 серпня 2015 року, є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України та

Outcome: approved