Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Заявники звернулися до суду із даною заявою, посилаючись на те, що 13 жовтня 2016 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьк в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства [PERSON], [INFO] народила хлопчика. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України № 254-19 від 17.03.2015 Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження № 1660 від 14 жовтня 2016 року. Згідно медичного свідоцтва дитина була народжена 13 жовтня 2016 року о 14 год 45 хв, вагою 3\~350 грам в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства, матірю народженої дитини є [PERSON], [INFO], громадянка України, що проживає за адресою [INFO]. Згідно медичного свідоцтва дитина була народжена у перших пологах та є першою дитиною у матері. Заявники вказують, що відповідно до ч. 1 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно ч. 3 ст. 126 СК України якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Таким чином, на підставі заяви матері та батька дитини, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1316, 2-1317 державним нотаріусом [PERSON], батько народженої дитини [PERSON], [INFO] громадянин України, місце проживання [INFO]. Згідно медичного свідоцтва та заяви матері та батька дитини, прізвище, імя, по батькові народженої дитини [PERSON]. Заявники також вказують, що відповідно до Закону України № 1207-18 від 07.04.2016 Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України до [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області були надані усі необхідні документи з метою отримання свідоцтва про народження дитини, але у проведенні державної реєстрації народження дитини було відмовлено з тієї підстави, що медичний документ, виданий для підтвердження факту народження дитини, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у порядку, передбаченому ст. 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану. В звязку із викладеними обставинами заявники просили встановити факт народження дитини [PERSON], дата народження 13 жовтня 2016 року, місце народження м. Донецьк; мати [PERSON], [INFO], громадянка України, що проживає за адресою [INFO]; батько [PERSON], [INFO], громадянин України, що проживає за адресою [INFO] на підставі заяви матері та батька дитини, зареєстрованої в реєстрі за №№ 2-1316, 2-1317 державним нотаріусом [PERSON]; допустити негайне виконання рішення по справі. Заявники в судове засідання не зявилися, представник заявників [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому просив розглядати справу без участі представника відділу. В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви представника заявників та представника заінтересованої особи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 1660, виданого 14 жовтня 2016 року Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, 13 жовтня 2016 року [PERSON], яка проживає за адресою [INFO] народила хлопчика, вагою 3\~350,0 грамів у Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства, матірю народженої дитини є [PERSON]. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України № 254-19 від 17.03.2015 Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями. Заявники [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Згідно оригіналу заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 01 листопада 2016 року, посвідченої державним нотаріусом Четвертої донецької державної нотаріальної контори [PERSON], виготовленої на бланку НВА 938014, зареєстрованої в реєстрі за №№ 2-1316, 2-1317 [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], який народився 13 жовтня 2016 року у [PERSON], [PERSON], мати [PERSON] підтверджує, що [PERSON] є його батьком; відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України просять внести відомості про батька до актового запису про народження їх дитини, по батькові дитини просять вказати за власним іменем батька [PERSON], присвоїти йому прізвище батька [PERSON]. [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 09.11.2016 року № 884/02.1-47 заявниці відмовлено у державній реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 13.10.2016 року [PERSON], медичне свідоцтво про народження № 1660, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства від 14.10.2016, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наведені обставини підтверджуються копіями паспортів заявників, листом [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 09.11.2016 року № 884/02.1-47, копією та оглянутим оригіналом дублікату медичного свідоцтва про народження № 1660, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства від 14.10.2016, оригіналом заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 01.11.2016 року, іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а також інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Згідно ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 [PERSON] 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до п. 11 ч.1 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Як вбачається із відмови у проведенні державної реєстрації народження, виданої [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 09.11.2016 року № 884/02.1-47 [PERSON] міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив заявнику у державній реєстрації народження, поскільки заявниками на підтвердження факту народження дитини предявлений медичний документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, а також, виходячи із положень ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що оскільки факт, який просять встановити заявники необхідний для подальшої реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини, існують підстави для встановлення факту народження, у звязку із чим суд задовольняє дану заяву. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 256, 257-1 ЦПК України, суд

Outcome: approved