Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] . Указані вимоги обґрунтовувала тим, що вона є неповнолітньою особою, народилася [INFO] . У червні 2019 році познайомилася із [PERSON] , [INFO] . Між ними склалися теплі, щирі, ніжні стосунки, мають взаємні почуття кохання, прийняли спільне рішення про реєстрацію шлюбу, однак позбавлені такої можливості, оскільки [PERSON] не досягла шлюбного віку. Зважаючи на те, що [PERSON] перебуває у стані вагітності від [PERSON] та має намір зареєструвати з останнім шлюб до народження дитини, з приводу чого не заперечують її батьки [PERSON] та [PERSON] , просила надати їй право на шлюб з [PERSON] . У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечували. Представник заінтересованої особи - Черкаського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутності представника відділу. Заінтересована особа [PERSON] у судове засдіання не з`явився але надав до суду заяву про підтримання вимог зачви [PERSON] та просив надати їй право на укладення шлюбу з ним. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце проведення розгляду справи, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що заявниця [PERSON] є неповнолітньою особою та досягла шістнадцятирічного віку, що підтверджується копією її паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 22.12.2020 року. Згідно довідки КНП «Черкаський міський пологовий будинок Цетр матері та дитини» вбачається, що [PERSON] має термін вагітності 7 тижнів. Крім того, у судовому засіданні судом установлено, що заявниця та заінтересована особа [PERSON] мають намір укласти шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. За приписами ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Відтак, суд дійшов висновку про те, що в силу вимог ч. 2 ст. 23 СК України за рішенням суду заявниці по справі [PERSON] може бути надано право на шлюб з [PERSON] , оскільки це дійсно відповідає її інтересам. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved