Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що [INFO] в м. Донецьк помер її чоловік [PERSON] Після його смерті вона звернулась до Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для того, щоб зареєструвати смерть чоловіка, однак у проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть не відповідає вимогам законодавства України тому, що видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з викладеним заявник звернулася до суду і просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, яка наступила [INFO] у м. Донецьк, Ленінського району, Донецької області, Україна. В судове засідання заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала телефонограму, в якій прохала справу розглядати за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], виданого в Палаці одружень м. Макіївка, Донецької області (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON], [INFO] за адресою: м. Донецьк, Ленінський район, Донецька область, тобто на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.№11). За правилами ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі, соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Надане заявницею свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті [PERSON], видане органом державної влади, який створений всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 22.08.2018 року №2539/15.9-04-04, Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області заявниці [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що пред'явлений заявницею документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.12). Зважаючи на те, що заявниця [PERSON] не може отримати документ встановленої форми про смерть, відповідно до законодавства України, та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку, що також за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Встановлення факту необхідно заявниці для проведення державної реєстрації смерті чоловіка. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved