Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, яку згодом уточнила (а.с. 68), про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер\~її чоловік\~-\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина на\~нерухоме майно,\~а саме:\~на житловий\~будинок з\~господарськими спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який він\~фактично прийняв\~у спадщину\~після смерті\~його матері\~-\~ [PERSON] (померла\~ [INFO] ).\~Весь час\~до дня\~смерті матері,\~заявниця постійно\~проживала зі\~своїм чоловіком\~за вказаною\~вище адресою.\~Також по\~теперішній час\~вона постійно\~проживає за\~вказаною адресою\~та здійснюю\~господарювання в\~житловому будинку.\~Однак на\~момент смерті\~свого чоловіка\~вона була\~зареєстрована у\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В зазначеному\~будинку вона\~не проживаю\~з 2000\~року в\~зв`язку з\~пожежею.\~Заявниця звернулася\~до Біляївської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Одеської області\~з питанням\~оформлення спадщини\~(житлового\~будинку з\~господарськими спорудами),\~яка залишилась\~після смерті\~її чоловіка.\~Однак листом\~№1720/02-14\~від 19.06.2020\~р.\~їй було\~повідомлено,\~що нею\~не надано\~доказів прийняття\~спадщини після\~смерті чоловіка\~та було\~рекомендовано звернутися\~до суду.\~ Крім\~цього,\~зазначеним листом\~заявниці було\~повідомлено,\~що не\~надано документів,\~що підтверджують родинні відносини між її чоловіком [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Розбіжність написанні прізвищ не дозволяє встановити наявність родинного зв`язку. У зв`язку із чим, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні заявник та її представник наполягали на задоволенні уточненої заяви. Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги уточненої заяви визнав та просив справу розглянути у його відсутність (а.с.71). Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2018 року (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який він фактично прийняв у спадщину після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2003 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2006 року, [PERSON] є чоловіком [PERSON] , після шлюбу заявниця змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). Заявниця звернулася з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з питання оформлення спадщини, однак листом №1720/02-14 від 19.06.2020 року їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не надано доказів прийняття спадщини після смерті чоловіка, також вказаним листом заявниці було повідомлено, що нею не надано документів, які підтверджують родинні відносини між її чоловіком [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , розбіжність у написані прізвищ не дозволяє встановити наявність родинного зв`язку та рекомендовано звернутись до суду з вказаним питанням (а.с.10). Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Той факт, що заявниця [PERSON] постійно проживала по день смерті з померлим [PERSON] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , підтверджується: -актом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] за однією адресою від 13.07.2020 року (а.с.13); -довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про склад сім`ї №1105 від 18.06.2020 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації за вказаною адресою по день смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 12). Крім того, факт родинних відносин між чоловіком заявниці [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується наступним: -довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1237 від 09.07.2020 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] дійсно був сином громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно запису в погосподарській книзі №2/00153, стор.129 за 2011-2015 роки числиться житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належить громадянці [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 06.03.2008 року (а.с.11); -довідками №501 та №502 від 13.02.2020 року Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, згідно яких зазначено, що [PERSON] по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за вказаною адресою (а.с.14, 15); -довідкою №503 від 12.03.2020 року Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про склад сім`ї, згідно якої за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані уповноважений власник житлового будинку [PERSON] та син уповноваженого власника житлового будинку [PERSON] (а.с.16); -довідкою №504 від 12.03.2020 року Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про склад сім`ї, відповідно до якої [PERSON] син уповноваженого власника (співвласник, наймач) житлового будинку, фактично прийняв спадщину (а.с.17). Також як вбачається зі спадкової справи №342/2020 року, заявниця є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає (а.с. 45-60). Крім того, вказані факти підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , а також підтвердили факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року: «Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.» Як було\~встановлено судом,\~заявниця у\~справі є\~спадкоємцем за\~законом.\~Прийняття спадщини\~є фактом,\~яке відображає\~волю спадкоємця\~придбати майно\~після смерті\~спадкодавця.\~В даному\~випадку заявниця\~прийняла спадщину,\~оскільки на\~час відкриття\~спадщини проживала\~разом із\~спадкодавцем \~ [PERSON] \~за одною\~адресою: [ADDRESS] . Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки це не дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved