Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки села Івано-Селище Полтавської області, померлої [INFO] року у Пролетарському районі міста Донецьку в Україні внаслідок набухання, набряку головного мозку. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: дублікатами лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16 вересня 2016 року та довідки про причину смерті [NUMBER] від 16 вересня 2016 року, виданими КЗ «Донецька міська клінічна лікарня №9». При зверненні [PERSON] до Центрального районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявник та [PERSON] надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 08 серпня 1997 року, [PERSON] народився [INFO] року у місті Донецьку. Із довідки №1411005223 від 19 листопада 2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що останній проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження першого, серії [NUMBER], виданим 09 червня 1961 року. Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] у селі Івано-Селище Полтавської області. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у Пролетарському районі міста Донецьку в Україні внаслідок набухання, набряку головного мозку. Цей факт підтверджується, зокрема, дублікатами лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16 вересня 2016 року та довідки про причину смерті [NUMBER] від 16 вересня 2016 року, виданими КЗ «Донецька міська клінічна лікарня №9». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану за вих.672/15.2-06-116 від 18 жовтня 2016 року, йому було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved