Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи його тим, що він [PERSON] народився [INFO] в смт. Шахбуз Шахбузького району Республіка Азербайджан. В березні 1990 року приїхав на постійне місце проживання в Україну с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області. Однак не зміг знайти постійну роботу за місцем проживання, та змушений був поїхати на пошуки роботи в інші міста. Так в подальшому працевлаштувавшись та орендувавши житло у м. Києві, забрав свою родину - дружину, сина та доньку з м. Баку Республіка Азербайджан проживати в Україну. Дружина та діти також були прописані за його адресою прописки. В подальшому він, його дружина, діти в установленому законом порядку отримали громадянство України. Для потреб своєї сімї на його ім'я було придбано квартиру у місті Києві, за адресою якої згодом було зареєстровано його, членів його сімї. Також ним було отримано Свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, для ведення особистої підприємницької діяльності. В грудні 2012року його донька одружилася, і маючі на меті змінити прізвище в паспорті на прізвище свого чоловіка, звернулася до Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві. Однак їй було відмовлено, так як паспорт громадянина України на ім'я заявника [PERSON] було видано з порушенням вимог діючого законодавства - не було підтверджено факту постійного проживання на території України та було запропоновано звернутися до суду. Таким чином заявник [PERSON], був змушений звернутися до суду про необхідність підтвердження свого постійного проживання, як батька своєї дитини, на території України в 90-ті роки, оскільки це породжує право особи на набуття громадянства. В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала заявлені вимоги за вищевикладених обставинами та просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання [PERSON], 25.11.1955року народження на території України з березня 1990року, у тому числі станом на 13 листопада 1991року на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991року № 1631-ХІІ. Зацікавлена особа Голосіївський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання явку свого представника не забезпечили, повідомлялися судом належно, до суду надіслали пояснення з проханням слухати справу у їх відсутність. Суд вислухавши пояснення представника заявника дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в смт. Шахбуз Шахбузького району Республіки Азербайджан. Заявником було укладено шлюб з [PERSON] в Палаці Щастя м. Баку 24 жовтня 1978року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Згідно запису в домовій книзі житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] приїхав на постійне місце проживання в Україну в березні 1990року. В березні 1991року згідно Наказу № 21 від 01.03.1991 року був прийнятий на посаду різноробочого в Товариство з обмеженою відповідальністю «Голід» та пропрацював на зазначеній посаді по 28 грудня 1998року. Згідно Довідки № 245 від 17 вересня 2013року, донька заявника [PERSON], 1981року народження, якій на той час було десять років і перебувала на утримані батька, навчалася в СШ № 286 Голосіївського району м. Києва з 1991року по 1999рік. А також, відповідно до Довідки від 18.09.2013року вказано, що [PERSON], 1981року народження, перебувала на обліку в Дитячій лікарні № 2 Голосіївського району м. Києва в період часу з 1991року по 199рік. В Договорі від 13 лютого 1998року посвідченого державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пірнак М.В. про передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS], зазначено, що місцем його реєстрації є [ADDRESS]. Судом встановлено, що донька заявника [PERSON], зверталася з заявою від 04 жовтня 2013року до Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві, про зміну прізвища в паспорті, оскільки одружилася та змінила своє прізвище на інше. Проте отримала листа з Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві за № 1299 від 12.10.2013року, в якому їй повідомили, що так як паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] було видано з порушенням вимог діючого законодавства, та було запропоновано звернутися до суду для підтвердження належності до громадянства України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановленю фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень Листа Верховного Суду України від 01 січня 2001року про «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПКУ суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001року № 2235-ІІІ «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991року) або набрання чинності Законом «Про громадянство України» (13 листопада 1991року). Отже відповідно до нині діючого Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001року № 2235-ІІІ (п.2 ч.1 ст.3) особи, які проживали на території України на момент набрання чинності Законом україни «Про громадянство2 від 08.10.1991року № 1631-ХІІ (яке набрало чинності 13 листопада 1991року) - є громадянами України. Виходячи з викладеного, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви [PERSON] повністю. На підставі викладеного, керу3ючись ст.. 10, 11, 15, 58, 60, 208-209, 212-215, 223, 256-259, 294-296 ЦПК України, суд-

Outcome: approved