Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт сумісного проживання [PERSON] з дня одруження 7 грудня 1984 року і до смерті свого чоловіка [INFO] [PERSON] в будинку [ADDRESS], встановити факт перебування [PERSON] на повному утриманні свого чоловіка [PERSON] померлого годувальника [INFO], яка одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування з 26 липня 1999 року по [INFO], посилаючись на те, що з дня одруження і до дня смерті чоловіка заявника [PERSON] весь час проживали сумісно та вели спільне господарство за вище вказаною адресою, крім того з 1991 року чоловік заявниці [PERSON] був інвалідом Чорнобиля 1 групи та потребував постійного стороннього догляду, заявниця будучи його дружиною доглядала за ним та була оформлена в Управлінні праці та соціального захисту населення у Святошинському районні м. Києва по догляді за своїм чоловіком [PERSON] з 26 липня 1999 року по 30 вересня 2013 року та отримувала щомісячну компенсаційну виплату відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» у розмірі 4 гривні 80 копійок з урахуванням індексації, я не працюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи, в 2013 році заявник отримувала 13 гривень 86 копійок на місяць, але за такі кошти існування не можливе, тому заявник перебувала на повному утриманні свого чоловіка [PERSON], тобто померлого годувальника та одержувала допомогу, що була для заявниці єдиним і основним джерелом засобів для існування. Заявник зазначила, що на даний момент є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. 23.03.2016 року заявник отримала 2 групу інвалідності загального захворювання, 06.04.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва для оформлення пенсії по інвалідності, де їй пояснили, що крім цієї пенсії по інвалідності буде отримувати компенсаційну виплату за втрату годувальника згідно ст.. 52 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та згідно ст.. 36 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказувала, що 07.04.2016 року звернулася до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» де отримала Акти за № 24,25 від 07.04.2016 року за підписом підтвердженням свідків сусідів, про те, що [PERSON] до смерті свого чоловіка [INFO] [PERSON] фактично проживала сумісно-разом з ним, вела постійний догляд за ним та знаходилась на його утриманні. 08.04.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва з Актами, які не були прийняті, зазначивши що є порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії та компенсаційних виплат, тобто потрібно щоб ЖЕК згідно цих актів надав Довідки, про те, що [PERSON] до смерті свого чоловіка [INFO] [PERSON] весь час проживали сумісним проживанням разом в цьому будинку [ADDRESS] та весь цей час [PERSON] перебувала на повному утриманні свого чоловіка [PERSON], тобто померлого годувальника. 08.04.2016 року заявник звернулася до Святошинського районного сервісного центру по роботі зі споживачами Комунального центру «Центру комунального сервісу» у м. Києві, яка є житлово - експлутаційною організацією з заявою про видачу вищевказаної довідки, на що відповіли, що такі довідки не видають. 29.04.2016 року повторно звернулася Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва з питанням щодо оформлення пенсії по інвалідності, де цього разу документи на оформлення пенсії по інвалідності прийняли, але зазначили, що наданий не повний пакет документів для призначення пенсії, а саме: відсутня Довідка про сумісне проживання, яку потрібно надати до 20.062016 року, до цього часу заявниця зазначила, що нараховуватися компенсаційна виплата за втрату годувальника не буде, тому вимушена звернутися до суду. Суд дійшов висновку, що провадження в частині позовних вимог зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити компенсаційні виплати по втраті годувальника з дня встановлення групи інвалідності [PERSON] з 21.03.2016 року слід закрити. Заявник у судовому засіданні підтримала заяву, посилаючись на обставини викладені в заяві. Зацікавлена особа проти заяви не заперечувала та просила суд прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з дня одруження і до дня смерті чоловіка заявника [PERSON] весь час проживали сумісно та вели спільне господарство за вище вказаною адресою, крім того з 1991 року чоловік заявниці [PERSON] був інвалідом Чорнобиля 1 групи та потребував постійного стороннього догляду, заявниця будучи його дружиною доглядала за ним та була оформлена в Управлінні праці та соціального захисту населення у Святошинському районні м. Києва по догляді за своїм чоловіком [PERSON] з 26 липня 1999 року по 30 вересня 2013 року та отримувала щомісячну компенсаційну виплату відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян». Судом встановлено, що на даний момент є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. 23.03.2016 року заявник отримала 2 групу інвалідності загального захворювання, 06.04.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва для оформлення пенсії по інвалідності, де їй пояснили, що крім цієї пенсії по інвалідності буде отримувати компенсаційну виплату за втрату годувальника згідно ст.. 52 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та згідно ст.. 36 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 07.04.2016 року заявник звернулася до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» де отримала Акти за № 24,25 від 07.04.2016 року за підписом підтвердженням свідків сусідів, про те, що [PERSON] до смерті свого чоловіка [INFO] [PERSON] фактично проживала сумісно-разом з ним, вела постійний догляд за ним та знаходилась на його утриманні. Судом також встановлено, що заявниця 08.04.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва з Актами, які не були прийняті, зазначивши що є порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії та компенсаційних виплат, тобто потрібно щоб ЖЕК згідно цих актів надав Довідки, про те, що [PERSON] до смерті свого чоловіка [INFO] [PERSON] весь час проживали сумісним проживанням разом в цьому будинку [ADDRESS] та весь цей час [PERSON] перебувала на повному утриманні свого чоловіка [PERSON], тобто померлого годувальника Судом також встановлено, що29.04.2016 року повторно звернулася Управління Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва з питанням щодо оформлення пенсії по інвалідності, де цього разу документи на оформлення пенсії по інвалідності прийняли, але зазначили, що наданий не повний пакет документів для призначення пенсії, а саме: відсутня Довідка про сумісне проживання, яку потрібно надати до 20.062016 року, до цього часу заявниця зазначила, що нараховуватися компенсаційна виплата за втрату годувальника не буде . Відповідно до ст.15 ЦК України, Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Outcome: approved