Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Заявник, звернувшись 06 листопада 2015 р. до суду із цією заявою, просив вирішити у судовому порядку питання про примусову госпіталізацію [PERSON]. У судовому засіданні головний лікар ОПЛ №3 пояснила суду, що [PERSON] перебував на лікуванні у ОПБ №3 за останні 4 роки 10 разів, останнього разу з 18 жовтня 2015 р. по 27.жовтня 2015 р. 03 листопада 2015 року поступив в ОПЛ №3 по направленню психіатра за місцем проживання в супроводі працівників міліції. Він страждає на захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип протікання, галюцинаторно-параноїдний синдром.. Так, перед госпіталізацією він не спав,у агресивному стані бродив голим по селу, погрожував оточуючим, вимагав спиртні напої в магазині без грошей, говорить всілякі нісенітниці, ображає нецензурними словами дітей і пенсіонерів. Багато людей звертаються зі скаргами на нього до сільської ради і просять його ізолювати. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечував. Пояснив суду, що є здоровою особою і необхідності у його лікуванні не має. Те, що він лікувався раніше пов'язане із негативним ставленням до нього сільського голови та родичів. Прокурор прокуратури проти задоволення заяви не заперечував. Із вимогами та обґрунтуваннями наведеними головним лікарем ОПЛ №3 на примусову госпіталізацію [PERSON] погодився. У судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] народився у багатодітній родині, його матір страждала на психічне захворювання. у вигляді шизофренії. З дитинства страждав на легку розумову відсталість. З часом психічний стан [PERSON] погіршився через зловживання спиртними напоями до параноїдної шизофренії, безперевний тип протікання, галюцинаторно-параноїдний синдром, змішаний тип дефекту, переважно психопатоподібний. 04 листопада 2015 р. до ОПЛ №3 із клопотанням на примусову госпіталізацію мешканця с. Вікторівка Ширяївського району, [PERSON] звернувся сільський голова Вікторівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. У своєму клопотанні зазначив, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, у агресивному стані ходить по селу, погрожує розправою оточуючим, вимикав електричний рубильник на ТП і дві вулиці у вказаному селі залишалися без світла. 05 листопада 2015 р. висновком комісії лікарів ОПЛ №3 встановлено необхідність у примусової госпіталізації [PERSON] в ОПЛ №3 через його психічний стан здоров'я. Також у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] протягом останніх чотирьох років перебував на лікуванні в ОПЛ №3 з діагнозом розлад психіки і поведінки викликане зловживанням алкоголю, абстинентний синдром, супутній діагноз поміркована розумова відсталість. Згідно акту огляду житлово-побутових умов з виконкому Вікторівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 20.11.13 р. [PERSON] проживає один, умови проживання незадовільні, палива не має, пільг, компенсації та підсобного господарства не має. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] показав суду, що є лікарем психіатром ОПЛ №3 і [PERSON] всі рази перебував на лікуванні у його відділенні під його наглядом. Особа страждає на захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип протікання, галюцинаторно-параноїдний синдром, змішаний тип дефекту, переважно психопатоподібний. Захворювання виникло в наслідок розумової відсталості з дитинства і ускладнена зловживанням особи спиртними напоями. На даний час [PERSON] є агресивним і неадекватним у поведінці, не може самостійно обслуговувати себе, в наслідок чого є небезпечним для себе та оточуючих його осіб. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка на підставі наданих суду доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Згідно п.10 ч1 ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] народився у багатодітній родині з обтяжуючими обставинами психічного стану, його мати хворіла на психіатричну хворобу, з дитинства він страждав не розумову відсталість. Також, у судовому засіданні було встановлено що [PERSON] неодноразово проходив курси примусового лікування у ОПЛ №3 за направленням психіатра. Крім цього судом було встановлено, що [PERSON] перед його останньою госпіталізацією 03 листопада 2015 р. вів себе агресивно, погрожував розправою мешканцям села за місцем проживання,. При цьому [PERSON] є схильним до зловживання спиртними напоями з високим рівнем толерантності на рівні хронічних запоїв, не має роботи, джерел існування, задовільним чином влаштованого місця проживання. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди є необхідно, щоб лікування особи, яка страждає на психічний розлад було можливе лише в умовах стаціонару, та внаслідок свого психічного розладу вона: вчиняла чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або була неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Виходячи з вищенаведеного [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, що виразилось у його агресивній поведінці до оточуючих мешканців села, які на даний час є дуже наляканими по відношенню до нього. Крім цього відсутність у нього постійної роботи, будь яких джерел існуванням, присадибної ділянки та належних умов проживання свідчить про його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved