Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

заявник та її представник просять суд встановити факт, що вона [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] проживали спільно, як подружжя однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2003 по 26.06.2008 за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] з кінця жовтня 2003 стали проживати разом за адресою: [ADDRESS]. Вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного, несли спільні витрати по утриманню житла, відвідували родичів та знайомих, разом приймали гостей. Під час їхнього спільного проживання ніхто із них в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, оскільки вона залишилася вдовою після смерті свого першого чоловіка, а [PERSON] розірвав свій попередній шлюб 12.05.2003. 27.06.2008 вона та [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, у зв'язку з чим вона та діти [PERSON] ([PERSON] та [PERSON].) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в усній формі у видачі довідки про заведення спадкової справи. Встановлення цього факту необхідне їй для реалізації права на прийняття спадщини. Вирішити вказане питання в позасудовому порядку неможливо, саме тому вона і звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України), а тому суд вважає, що вони в судове засідання не з'явилися без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с11). Після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.10) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.06.2008. Однак спільно проживати вони розпочали в кінці жовтня 2003 за адресою: [ADDRESS]. Вони несли спільні витрати по утриманню житла та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Під час їхнього спільного проживання без шлюбу ніхто із них в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, оскільки заявник, відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 8) залишилася вдовою після смерті свого чоловіка [PERSON], а [PERSON] розірвав свій попередній шлюб 12.05.2003, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що у вказаний період часу заявник та покійний [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю, оскільки вони близько спілкувалися та разом проводили дозвілля. Крім того, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується фототаблицями (а.с.40-50). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв'язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім'ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв'язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». А тому, суд вважає за необхідним встановити факт, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] проживали спільно, як подружжя однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2003 по 26.06.2008 за адресою: [ADDRESS]. Питання про відшкодування судових витрат заявник не ставить.

Outcome: approved