Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного спільного проживання з померлою [INFO] матір`ю [PERSON] на протязі з 2018 року до дня її смерті. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [INFO] в м. Кривому Розі померла її і заінтересованої особи [PERSON] мати - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі права приватної власності. Вона, заявниця [PERSON] , є власником другої половини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.08.1998 року Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстр № І-2897, яке зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Оскільки вона, заявниця [PERSON] , і заінтересована особа [PERSON] , доводяться померлій [PERSON] рідними дітьми, то відповідно вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, яка не залишила заповіту. На день своєї смерті мати [PERSON] постійно мешкала в належній їм на підставі права спільної часткової власності квартирі [ADDRESS] разом з нею, заявницею, при тому, що вона, заявниця, фактично зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Після смерті матері на протязі шести місяців до нотаріуса не зверталася, оскільки вважала це не потрібним, бо вони з матір`ю [PERSON] до дня її смерті жили разом і заявниця знала, що може переоформити спадщину на своє ім`я будь-коли. Вирішила оформити правовстановлюючі документи на спадщину і звернулася з цим питанням до нотаріуса. Але державний нотаріус Другої криворізької нотаріальної контори Биканов Р.І. своєю постановою від 01.08.2020 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оформленні заяви про прийняття нею спадщини після смерті матері, оскільки нею пропущений встановлений законом строк для подання такої заяви в нотаріат, і вона, заявниця, документально не може підтвердити факт спільного проживання з матір`ю на день її смерті. При цьому нотаріус порадив звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання з померлою особою до дня її смерті, що вона і змушена зробити. Вважає, що в суду є всі підстави встановити факт її спільного проживання з нині померлою матір`ю [PERSON] до дня її смерті на протязі 2-х років: мати знаходилася в похилому віці, їй на день смерті було 86 років, вона перенесла 2 інсульти, хворіла на цукровий діабет, не могла самостійно пресуватися і себе обслуговувати. Саме з цих причин, заявниця за домовленістю з братом [PERSON] , в 2018 році переїхала жити до матері в квартиру [ADDRESS] . Мешкаючи разом з матір`ю до дня її смерті, вона доглядала її, як малу дитину, оскільки вона постійно потребувала уваги. Вони вели спільне господарство, майже всю її пенсію витрачали на придбання ліків та засобів по догляду за нею, а за залишки пенсії матері та свою пенсію вона купувала продукти, сплачувала комунальні витрати. Від прийняття спадщини вона не відмовлялася і відмовлятися наміру не має. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», №5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити заяву, та пояснила, що вона є спадкоємцем, інших спадкоємців немає, нічиї права погіршені не будуть . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні подав суду заяву, згідно якої зазначив, що заяву визнає в повному обсязі. Крім того, пояснив, що вважає, що нічиї права порушені не будуть.

Outcome: approved