Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заявник звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу . Свої вимоги мотивує тим, що за даними протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], становить загрозу розповсюдження хвороби - туберкульоз. [PERSON] необхідно пройти курс лікування проти туберкульозу, дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил. [PERSON] самовільно покинув стаціонарне відділення та 28.02.2018 року був виписаний з КМТЛ №2 за порушення режиму, в диспансерне відділення не з`явився. Про свій стан та необхідність проходження курсу лікування в туберкульозному стаціонарі [PERSON] був проінформований. Враховуючи, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, створюючи особливу небезпеку та загрозу для здоров`я оточуючого населення, просить надати дозвіл госпіталізувати [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], в примусовому порядку на строк 3 місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації до Київської міської протитуберкульозної лікарні №2. В судове засідання представник заявника і заінтересована особа не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в ТМО «Фтизіатрія» у м.Києві з 16.11.2017 року з приводу діагнозу: РИФ ТБ (16.11.2017 р.) легень (дисемінований) Дестр(+), МБТ(+), М(+), МГ(+), РИФ (+), К(+), Резіст 1 + (R), Резіст 2 - Гіст.0 , КАТ 4 (ВДТБ), КАГ 4 (2017) . Хворий був госпіталізований в Київську міську туберкульозну лікарню №2 11.11.2017 року в задовільному стані. З висновку Центральної лікарсько-консультативної комісії Територіального медичного обєднання «Фтизіатрія» №061-200/470/08 від 07.03.2018 року вбачається, що [PERSON] самовільно покинув стаціонарне відділення КМТЛ №2, де лікувалася з 11.11.2017 року по 28.02.2018 року, в диспансерне відділення ТМО «Фтизіатрія» не з`явився. Про свій стан та необхідність лікування в стаціонарних умовах хворий проінформований. Порушення протиепідемічного режиму та контакт з оточуючими становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації до КМТЛ №2 терміном на три місяці з дотриманням протиепідемічного режиму. Відповідно до ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Згідно ст.20 ч.3 Закону хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1)дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2)дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3)проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я$ 4)дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Відповідно до ст.430 ч.1 п.7 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] страждає на туберкульоз і несе загрозу зараження туберкульозом інших осіб, однак відмовляється пройти курс лікування в добровільному порядку, суд вважає, що він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, в зв'язку з чим заяву задовольняє. Враховуючи наведене та

Outcome: approved