Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи [PERSON], недієздатною та встановлення опіки. Обґрунтовуючи заяву, посилається на те, що її сестра [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, та постійно проживає разом з нею. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не здатна до самообслуговування, не може самостійно виконувати певні дії та нести за них відповідальність, потребує її постійної допомоги і опіки. З метою виконання в інтересах сестри цивільних прав і обов'язків, забезпечення її лікування та догляду звернулася до суду і просить визнати недієздатною свою сестру [PERSON] та призначити її опікуном над недієздатною сестрою, яка є інвалідом ІІ групи. У судовому засіданні заявник свої доводи, викладені у заяві підтримала повністю з підстав вказаних у заяві. Пояснила, що визнання [PERSON] недієздатною потрібно заявнику для оформлення опіки. Представник зацікавленої особи - Органу опіки та піклування Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської обалсті, будучи належним чином повідомлений паро час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю сестрою [PERSON] за адресою вул.. Чапаєва, 29 в с. Петрівка Генічеського району Херсонської області. Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 16.05.2-16 року, судово-психіатричними експертами підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], і зазначено, що остання хворіє хронічним психічним захворюванням у формі епілептичної хвороби з вираженими змінами особистості по епітету, періодичними судорожними припадками, через що, на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Право чин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ст. 241 ч.1 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки підтверджується даними про особу, що зазначені у паспорті [PERSON] та [PERSON]; даними: свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідки з місця проживання; довідки про встановлення групи інвалідності; акту обстеження соціально-побутових умов; висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи.. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вище зазначених вимог. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved