Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб зареєстрований між ними 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 679. В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що у зв»язку з різними поглядами на інститут шлюбу та сім»ю вже через певний час після реєстрації шлюбу їх подружнє життя не склалось. Фактично шлюбні відносини припинені у 2015 році. Разом як подружжя не проживають та не ведуть спільне господарство. За таких обставин вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтва про народження від 06.05.2008 року, серія 1-СГ № 143265, актовий запис № 254). Зазначають, що між ними досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні доньки, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 01.04.2016 року, відповідно до умов якого [PERSON] залишається проживати з батьком, де і проживає зараз, при цьому матір має право бачитись з нею в порядку передбаченому договором. Відтак, вважаючи, що їх шлюб носить формальний характер, просять суд його розірвати. У судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON]підтримали заявлені вимоги просять їх задоволити. Беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріал справи, суд приходить до наступних висновків. В силу змісту ч.3ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із вимогами ч.1 ст.109 СК України, подружжя яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, у відповідності до ч.3 ст. 109 СК\~Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники 03.11.2007 року уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №679, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.11.2007 року серії І-СГ № 080167. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія 1-СГ № 143265, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області актовий запис № 254 під час шлюбу 11.04.2008 року у них народилась донька [PERSON]. Крім того, заявники уклали договір про врегулювання відносин після розірвання шлюбу, а саме між батьками про сплату аліментів на дитину, місце проживання дитини, визначення розміру участі матері у вихованні та умови здійснення нею права на особисте виховання дитини від 21.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON], серія НАІ № 673541, та зареєстрований реєстрі за № 328, згідно якого сторони врегулювали участь у вихованні та утриманні, після розірвання шлюбу, доньки [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх спільної неповнолітньої доньки, тому заяву слід задовольнити повністю. З наведених міркувань та

Outcome: approved