Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт, що має юридичне значення про те, що його дружина [PERSON], [INFO], уродженка міста Чирчик Ташкентської області УЗССР, померла [INFO] року на тимчасово окупованій території в селі Машино Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим. Заяву обґрунтовує тим, що він разом з дружиною проживав на території АРК, де вона померла [INFO] внаслідок хронічної серцевої недостатності, атеросклеротичної хвороби серця, і про що йому було видано відповідні медичні документи. На підставі виданих лікарських документів ним в органах тимчасово окупованої території України було отримано свідоцтво про смерть дружини, однак коли у 2016 році він переїхав проживати у Верховинський район Івано-Франківської області та звернувся в органи державної реєстрації актів цивільного стану йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть дружини, оскільки документи оформлені закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, а тому є нелегітимними. Не зважаючи на наведені обставини вважає, що з врахуванням положень міжнародних норм та практики ЄСПЛ він має право на визнання факту смерті дружини, і такий факт йому необхідно встановити, оскільки на даний час він має намір створити нову сім'ю. А тому просить заяву задоволити. В судовому засіданні заявник підтримав заяву з аналогічних підстав. Заінтересована особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду заяви була повідомлена у встановленому законом порядку. До суду поступила заява від керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану про розгляд заяви у її відсутності. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд заяву задовольняє з таких підстав. 06 лютого 2017 року за №1/13.2.05.06-83 Верховинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в місті Чирчик Ташкентської області УЗССР, про що видано свідоцтво про народження (а.с.10). Заявник [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.11). Згідно з медичним свідоцтвом про смерть від 02.02.2015 за [NUMBER], смерть [PERSON] настала [INFO] року а 17.45 год. в с. Машино Бахчисарайського району Республіки Крим. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною першою статті третьої встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Стаття 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті [PERSON], з якою він перебував в шлюбі, є підставою для державної реєстрації смерті, реєстрації іншого шлюбу та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявника. Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є недійсними і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved