Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Торезі, 01.06.2016 року помер від пухлинневої інтоксикації, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №87 від 02.06.2016 року та свідоцтво про смерть №027546, які було видано установами розташованими на тимчасово окупованій території України. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті чоловіка на підставі свідоцтва про смерть, виданого установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому заявниця просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], яка настала 01 червня 2016 року у місті Торезі. Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмове клопотання, яким просив справу розглядати за його відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявниця є її двоюрідною сестрою з якою вони мають гарні стосунки. Зауважила, що [PERSON] з вересня місяця 2015 року погано себе почував, хворів на онкологічне захворювання, від якого і помер 01 червня 2016 року у місті Торезі. Свідок була присутньою підчас поховання [PERSON] на кладовищі у місті Торезі. Свідок [PERSON] показала суду, що її дядько [PERSON] помер 01 червня 2016 року у місті Торезі. Свідку відомо, [PERSON] був похований на кладовищі міста Тореза. Судом встановлено, що заявниця є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 298875 від 30 серпня 1975 року, виданого Торезьким міським відділом ЗАГС Донецької області (а.с. 6). Як вбачається з лікарської довідки про причину смерті №87 від 02 червня 2016 року [PERSON] у віці 60 років помер 01 червня 2016 року від пухлинневої інтоксикації (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть №027546 від 02 червня 2016 року, виданого установою розташованою на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], помер 01 червня 2016 року у місті Торез, Донецької області (а.с. 8). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 9). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи надані заявницею для державної реєстрації факту смерті: медичне свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть не можуть визнаватись належними документами з підстав їх складання установою розташованою на тимчасово окупованій території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Торез, Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 01 червня 2016 року на тимчасово окупованій території у місті Торез, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved