Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою окремого провадження, просить розірвати шлюб укладений з [PERSON], який відбуває кримінальне покарання у Бучанській ВК-95 Київської області, що 23.11.1996 року зареєстрований виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №22, та після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте в шлюбі. В обґрунтування поданої заяви вказує, що 23.11.1996 року вступила в шлюб з [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, від шлюбу мають спільних двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2014 року [PERSON] засуджений до позбавлення волі, відбуває покарання у Бучанській виправній колонії. Одруження виявилося невдалим, примирення не можливе, спору про поділ майна немає, діти повністю знаходяться на її утриманні і не бачать батька. До судового засідання сторони не зявилися. Заявник надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, та просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею. Заінтересована особа [PERSON], представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, є належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, надали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень щодо розірвання шлюбу не мають. Суд, врахувавши заяву та думку заявника, заінтересованих осіб, які до суду не зявилися, а також дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення з наступних підстав. У порядку окремого провадження, за нормами до ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Вбачається, за даними довідки начальника СІЗО - начальника арештного дому Черкаського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Черкаській області [PERSON] від 09.09.2015р. №7/4297, що [PERSON], [INFO], затриманий 07.08.2014р. за ст.185 ч.2 КК України, засуджений 17.10.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси до 4 років 1 місяця позбавлення волі, та 28.08.2015р., вибув до Бучанської ВК-85 Київської області для подальшого відбування покарання. І перебування, станом на 28.12.2015р., [PERSON] у вказаній вище виправній колонії підтверджується як повідомленням про отримання судової повістки, так і заявою засудженого про слухання без його участі, що надійшла від засудженого із Бучанської ВК-85 Київської області. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Вбачається з матеріалів справи, 23.11.1996 року [PERSON], заінтересована особа у справі, та [PERSON], заявник по справі, зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 22 /свідоцтво про шлюб серія І-СР №106154 від 11.03.2014р., повторне/. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серія І-СР №029792 від 26.05.2008р./, [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серія І-СР №142622/. Подружжя не проживає разом, і не підтримує подружніх стосунків. Подальше збереження даної сімї неможливе так як миритися сторони не бажають, шлюб фактично розпався, і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору, суд, не вбачає морально-правову основу шлюбу, як і правових підстав для збереження сімї, що суперечило б інтересам сторін у справі. У відповідності до ст.109 СК України, при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], з матірю, заявником у справі, беручи до уваги обставини на які вона вказала, та те, що неповнолітні діти фактично проживають біля неї. Суд, вважає за доцільне, згідно заявленого, залишити заявнику після розірвання шлюбу, прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу. Позов підтверджується даними: свідоцтва про шлюб; паспорту; довідки начальника СІЗО-начальника арештного дому Черкаського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Черкаській області [PERSON] від 09.09.2015р. №7/4297. На підставі викладеного,

Outcome: approved