Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 06.07.2013 р. вони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1223, подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми, примирення між ними неможливе, вважають, що їх шлюб носить формальний характер, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Договором від 23.02.2019 р. визначили спільні обов`язки щодо місця проживаня та утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Просять розірвати шлюб. У судове засідання заявники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали, просять розірвати шлюб (а.с. 29-31). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяви заявників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За положеннями ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При розгляді справи суд в обов`язковому порядку встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видно, що заявники 06.07.2013 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1223, у шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , (а.с. 4-5). Між тим, як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , помер (а.с. 32). Під час розгляду справи про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, суд не має з`ясовувати причин розірвання шлюбу, вживати заходів до примирення подружжя або будь-яким іншим чином втручатися в їх особисте життя. Для ухвалення рішення про розірвання шлюбу суд повинен лише встановити, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка; після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права жодного з подружжя; після розірвання шлюбу не будуть порушені права дітей цього подружжя. Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що аналіз вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою умовою для розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, крім спільного бажання на розірвання шлюбу, має бути наявність у подружжя, яке подало заяву, дітей, однак, зважаючи, що на час розгляду справи дітей у подружжя [PERSON] немає, підстав для задоволення заяви, суд не вбачає, а тому, у задоволенні такої відмовляє. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам право на звернення із заявою про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачає ст. 106 СК України або у разі наявності спору - із позовною заявою до суду. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed