Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та просить постановити судове рішення, яким встановити факт смерті її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в АР Крим, м. Алушта, [ADDRESS] . В обґрунтування заяви, заявниця зазначає, що [INFO] в [ADDRESS] помер її син [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Бобров Воронізької області, який зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до відділу РАЦС у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі пред`явлених документів їй було відмовлено. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі. Свою заяву просила задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа- Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надали пояснення по справі, заперечень щодо встановлення факту смерті не мають, просять розглядати справу за відсутністю представника відділу. Ухвалою суду від 25.11.2019 року провадження у справі було відкрито. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . ( а. с. 8) Заявницею надано суду копію медичного свідоцтва про смерть серії 3532 № 011997 від 14.11.2019 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у м . Алушта, АР [ADDRESS] , причина смерті кардіоміопатія дилятаційна. ( а. с. 9) З відповіді № 12384/15.1-04-01 від 21.11.2019 року, наданої Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів. ( а. с. 5) Встановлення даного факту заявниці необхідно для отримання державного свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Таким чином, іншої можливості отримати належним чином оформлене свідоцтво про смерть фізичної особи- [PERSON] родичі померлого не мають можливості. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Місто Алушта АР Крим є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VIII та Законом України від 15.04.2014 року № 1207- VII. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, що надасть можливість отримання заявником свідоцтва про смерть українського зразка. Відповідно до ст. ст. 10, 76, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

Outcome: approved