Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 28 вересня 2018 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу заявники мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати. В судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] та представник заявника [PERSON] - адвокат Лейковський М.П. заяву підтримали, просять суд шлюб розірвати. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації Кривіцька Н.В. не заперечувала проти задоволення заяви та розірвання шлюбу між заявниками, оскільки заявники добровільно погодили питання щодо сплати аліментів на дитину та щодо визначення місця проживання дитини. Вважає, що розірвання шлюбу між заявниками не буде порушувати інтереси дитини. Заслухавши заявників, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 28 вересня 2018 року в Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 30. Від шлюбу у заявників народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 7 липня 2020 року (а.с. 5), та посвідченого приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б., заявниками досягнуто домовленості про визначення місця проживання їх дитини, участь у вихованні та сплату аліментів на дитину. При розгляді справи, суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя; обставини, викладені в ній; той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися; примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.ст. 109, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved