Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Заявник у січні 2017 року звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] з 1997 року до дня її смерті, яка настала [INFO] року в с. Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області. Свою заяву мотивує тим, що вона разом зі спадкодавцем проживали однією сім'єю в с. Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області, разом вели спільне господарство - разом готували їжу, здійснювали прання і прибирання у будинку, купувала для неї необхідні ліки та речі домашнього вжитку, разом обробляли присадибну ділянку. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала, а спадкоємці за законом першої, другої і третьої черги відсутні і ніхто з них не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і будь-яких прав на неї не заявляв. Вважає, що вона належить до спадкоємців за законом четвертої черги, про що подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а встановлення вказаного факту необхідно їй для оформлення спадщини на належне спадкодавцю майно. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні та зазначила, що вона проживала в одному будинку в с. Дружелюбівка Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області з [PERSON] однією сім'єю з перших чисел січня 1999 року до дня її смерті. При цьому вона спільно з [PERSON] до дня її смерті займалися ведення домашнього господарства. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій не заперечує проти встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем (а.с. 22). Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 2004 року, в с. Дружелюбівка Фрунзівського району Одеської області [INFO] року, померла [PERSON] (а.с. 3). З довідки Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 286 від 07 лютого 2017 року вбачається, що разом зі спадкодавцем в житловому будинку за адресою: с. Дружелюбівка Захарівського району Одеської області, з 1999 року та на день її смерті, яка настала [INFO] року, крім покійної постійно проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 23). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду однакові свідчення про те, що вони проживають в с. Дружелюбівка Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області та підтвердили, те що приблизно з січня 1999 року заявник постійно проживала разом з [PERSON] в житловому будинку розташованому за адресою: с. Дружелюбівка Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області, до дня її смерті. Вони особисто бачили як заявник разом з [PERSON] займались веденням домашнього господарства - прибирали, прали, готували їжу. У [PERSON] не було родичів і заявник доглядала за нею під час хвороби, купувала їй ліки і продукти, а після її смерті поховала. Згідно відповіді Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 27/01-16 від 25 січня 2017 року вбачається, що заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття її спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 16). Згідно приписів статей 1217, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом у разі відсутності заповіту і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За визначенням частини 2 і 4 статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що сукупність зазначених вище доказів, достовірність яких не заперечується заінтересованою особою, підтверджує факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, про що свідчать фактичні обставини зазначені у довідці заінтересованої особи та показаннях свідків. Визначаючи необхідність встановлення зазначеного факту у судовому порядку, суд виходить з того, що ця обставина відносить заявника до кола спадкоємців за законом четвертої черги, від цього залежить виникнення майнових прав заявника щодо спадкування за законом майна спадкодавця і законом не визначено іншого порядку його встановлення. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати слід залишити за заявником.

Outcome: approved