Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Заявник подав до суду заяву, заінтересованою особою в якій зазначено Мелітопольську державну нотаріальну контору, про визнання спадщини [PERSON] відумерлою та передати майно померлого у власність територіальної громади м. Мелітополя. Позов обґрунтовують тим, що [INFO] , помер [PERSON] . Померлому на праві свідоцтва про право власності від 03.05.1995 року належить житлова квартира [ADDRESS] . Залишену після смерті померлого спадщину у встановлений законодавством строк ніхто не прийняв. Померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті. На сьогоднішній день пройшов термін позовної давності - 3 роки. Ніхто із спадкоємців до цього часу не заявив свої права на квартиру. Таким чином, на думку заявника, майно померлого має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади м. Мелітополя. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин про місце, дату та час повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п.8 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено наступне. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті реєстраційний номер №00033399949 від 28.10.2021 року, [PERSON] , помер [INFO] , актовий складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області №484 (а.с.3). Відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які дані щодо вказаного будинку у вказаному реєстрі відсутні (а.с.5). Таким чином, після смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.1995. Зі змісту інформації Мелітопольської державної нотаріальної контори №1872/01-16 від 08.11.2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводились, будь-які особи за прийнятим спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно з інформацією Мелітопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) №4093/21.24-134 від 11.11.2021 у Державному реєстрі актів цивільного стану інформація щодо актових записів про народження дітей батьком яких є [PERSON] , [INFO] - відсутня. Згідно з приписами ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Якщо у померлої особи, котра мала право власності на нерухоме майно, відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою. Згідно із ст. 1283 Цивільного кодексу України охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відмовоодержувачів, кредиторів спадкодавця задля збереження майна до прийняття спадщини спадкоємцями. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після того, як мине один рік з часу відкриття спадщини. Органи місцевого самоврядування зобов`язані своєчасно виявити таке майно та звернутися до суду з метою визнання його відумерлим. Згідно зі ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо останнє місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Суд погоджується з аргументами заявника, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, у своїй сукупності, є достатніми. Суд зазначає, що під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право цивільне, під яким необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін (правова позиція ВС у справі № 175/423/18 від 23.12.2019). Наявність осіб, які б перешкоджали в реалізації права про визнання спадщини відумерлою, не підтверджена жодними дослідженими судом доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , до часу розгляду справи минуло 5 років, спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини на житлову квартиру [ADDRESS] до нотаріальної контори не зверталися, заповіти та спадкові договори на дану квартиру відсутні, а тому спадщина може бути визнана відумерлою. Щодо вимоги про передачу відумерлої спадщини у власність територіальної громади Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району суд зазначає наступне. Згідно з вимогами статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, приписами цієї норми процесуального закону чітко визначені повноваження суду у разі визнання спадщини відумерлої і до таких передання цієї спадщини у власність територіальної громади не віднесено. Більше того, суд зауважує, що порядок визнання спадщини відумерлою передбачений Главою 9 ЦПК України, яка розміщена у Розділі IV ЦПК України, що регламентує розгляд справ в порядку окремого провадження. Відповідно до приписів ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, спір про право в порядку окремого провадження вирішений бути не може. А відтак, вимога про передачу відумерлої спадщини у власність територіальної громади Територіальної громади м. Мелітополі підлягає до часткового задоволення, а саме: відумерлу спадщину слід передати територіальній громаді в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області відповідно до закону, як це передбачено вимогами ст. 338 ЦПК України. Оскільки, заявник згідно п. 15 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved