Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном. Вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] є її матір`ю. В лютому 2016 року вона захворіла, внаслідок чого втратила спроможність читати, писати, втратила можливість виражати свої думки, втратила здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також у матері погіршився зір, вона втратила можливість запам`ятовувати, в неї повністю відсутня пам`ять, вона нікого не впізнає, близьких до неї людей, рідних та знайомих. Через неможливість розуміти значення своїх дій та керувати ними, [PERSON] потребує постійного догляду та опіки. Починаючи з лютого 2016 року [PERSON] доглядає за нею та бажає бути її опікуном, для цього має задовільний стан здоров`я, матеріально забезпечена. Заявник до суду не з`явилася, подала заяви, в яких вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатною та призначення над нею опіки підтримала у повному обсязі. Просила суд справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа до суду не з`явилась, представник надала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи без її участі. Необхідність особистої участі [PERSON] в процесі розгляду справи не встановлена, враховуючи стан здоров`я останньої. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2020 року, призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Висновок судово-психіатричного експерта №122 від 30 березня 2020 року надійшов до суду 26 березня 2020 року. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2020 року поновлено провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що особою відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною є [PERSON] , [INFO] . Остання є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно із довідкою №1288 Комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» [PERSON] , [INFO] , має діагноз ДЕ ІІст.змішаного ґенезу. ІХС:Ук СМ-ІІ-А. Дементний синдром. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 20 березня 2020 року, комісія прийшла до висновку, що [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі атеросклеротичної деменції (згідно МКХ-10, F-01.800). За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки Дмитрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, надала висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном своєї доньки [PERSON] , про що надала заяву, в якій не заперечує щодо опікунства. Відповідно до довідки №1229 Комунального закладу «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка » [PERSON] за станом здоров`я здатна надавати соціальні послуги інвалідам, громадянам похилого віку, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування. У відповідності до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.12 ЦПК України та відповідно до ч.ч.1, 5 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно зі ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вже зазначалось вище, висновком судово-психіатричної експертизи № 122 від 04 20 березня 2020 року підтверджено, що [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі атеросклеротичної деменції, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки. Зазначений висновок є належним доказом у даній справі на підтвердження вимог заявника щодо визнання особи недієздатною. Таким чином, вимоги заявника щодо визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно зі ст.58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 статті 300 ЦПК України також передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до приписів ч.ч.2, 3, 5 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Під час дослідження письмових доказів обставин, передбачених ст.64 ЦК України, з урахуванням яких заявники не можуть бути опікунами, судом не встановлено. При цьому, до суду надано відповідне погодження органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном, а остання відповідає всім передбаченим законом вимогам, які ставляться до опікунів, що встановлено судом під час розгляду справи. Згідно із ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті (ч.7 ст.300 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] та призначення опікуна підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити строк дії рішення про визнання останньої недієздатною у два роки з дня набрання цим рішенням законної сили, призначивши заявника [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Відповідно до ч.5 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. На підставі викладеного ст.ст.39, 41, 58, 60, 63 ЦК України та

Outcome: approved