Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обгрунтування заяви зазначили, що вони систематично потерпають від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку колишнього чоловіка заявниці - [PERSON], а тому просять видати обмежувальний припис заборонивши [PERSON] перебувати за місцем реєстрації та проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітньої [PERSON], а саме за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні заявники та адвокат заяву підтримали та просили задовольнити. Крім того заявниця [PERSON] уточнила, що до неї домашнє насильство зі сторони [PERSON] вчинено 30.12.2018 року, а відносно її батька 05.01.2019 року. Заінтересована особа [PERSON] із заявою не погодився та пояснив, що між ним та колишньою дружиною [PERSON] виникають непорозуміння з приводу його участі у вихованні та житті їхньої доньки. У зв'язку з чим, 17.12.2018 року органом опіки та піклування Коропської райдержадміністрації визначено часи побачень його з донькою. Так, 30.12.2018 року він приїхав за місцем проживання заявниці з дитиною, гуляв з донькою, ні погроз, нецензурної лайки, ні конфліктів не було. Напередодні 05.01.2019 року заявниця надіслала на телефон повідомлення, що 05.01.2019 року її вдома з дитиною не буде, але він поїхав, оскільки не знав чи це правда. Заявниці і доньки вдома не було, а між ним та її батьком [PERSON] виникла суперечка, в ході якої колишній тесть декілька раз вдарив його лопатою по голові. Він [PERSON] не бив. На даний час порушено два кримінальні провадження за його заявою та [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України і проводиться досудове розслідування. Допитана у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] колишній зять. В лютому 2018 року вони з донькою розійшлись. На протязі 2018 року [PERSON] приїжджав кожний місяць до дитини до липня, привозив подарунки, один раз надавав кошти. Потім перестав їздити до грудня. 30.12.2018 року коли приїхав свідок чула, як її донька [PERSON] з зятем розмовляли на підвищених тонах. 05.01.2019 року колишній зять також приїхав, але він знав, що [PERSON] вдома не буде. Коли свідок знаходилась на вулиці чула, як [PERSON] погрожував їхню сім'ю постріляти. Допитаний у судовому засіданні за згодою в якості свідка заявник [PERSON] пояснив, що 30.12.2018 року коли до них приїхав колишній зять все було нормально, а потім з його сторони з'явились образи. Свідок в хаті постійно не знаходився, але чув, що між донькою та колишнім зятем була словесна суперечка, він почав погрожувати, що постріляє їхню сім'ю. 05.01.2019 року доньки вдома не було і [PERSON] про це знав. Заслухавши пояснення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 04.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2018 року шлюб розірвано. Згідно довідки виданої Риботинським старостинським округом Коропської селищної ради Коропського району, Чернігівської області дитина громадянки [PERSON], [PERSON] дійсно проживає з матір'ю за адресою [ADDRESS] Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської районної державної адміністрації призначено часи побачень [PERSON] з донькою [PERSON] щосуботи та щонеділі з 09:00 до 15:00 години в присутності матері. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019270140000004 від 05.01.2019 року, 05.01.2019 року до чергової частини Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП у Чернігівській області надійшла заява [PERSON], мешканця [ADDRESS], про те, що його колишній зять за вище вказаною адресою вчинив з ним конфлікт та спричинив йому тілесні ушкодження. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Згідно пункту 17 ч. 1 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Пунктом 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Заявницею [PERSON] не надано суду жодних доказів, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності чи внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про систематичні випадки домашнього насильства щодо неї чи малолітньої дитини, а також про випадок від 30.12.2018 року. Не підтверджені будь-якими доказами і посилання заявниці [PERSON] про те, що неправомірна поведінка [PERSON] щодо неї мала місце у присутності їх малолітньої дитини. Крім того, заявником [PERSON] не надано доказів систематичного домашнього насильства щодо нього зі сторони [PERSON] Відносно поодинокого випадку 05.01.2019 року до ЄРДР внесено заяви [PERSON] та [PERSON] про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125 КК України. Тим більше, в ході судового розгляду сторони виявили наміри відмовитись від поданих заяв. Таким чином, суд вважає, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниками суду не надано, а тому підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявників чи малолітньої дитини у зв'язку з відмовою суду у видачі обмежувального припису відсутні. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: dismissed