Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 18 квітня 1998 року між ними зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, тому вони за взаємною згодою вирішили розірвати шлюб. В судове засідання заявники не з'явилися, подали письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. За наявності зазначених вище заяв сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлена заява є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним прав на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається із матеріалів справи, 18.04.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва заявниками було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 149. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON]. 04 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про сплату аліментів на дитину та про визначення місця проживання дитини і участь батьків у її вихованні. Умовами договору передбачено, що місце проживання дитини визначено з матір'ю; мати гарантує батькові право вільно відвідувати і спілкуватися з дитиною, а також брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Крім того, договором також визначені права та обов'язки обох батьків щодо утримання дитини. З заяви заявників вбачається, що збереження сім'ї є неможливим, сімейне життя у них не склалось внаслідок різних характерів та примирення не можливе. Заявники досягли згоди, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові та майнові права та обов'язки, та права їх дитини. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved