Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку ст.293 ЦПК України. В заяві посилаються на те, що 06 квітня 2012 року між ними укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 869. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказують, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені через різні характери та різні погляди на життя, через що почали виникати непорозуміння. Вважають, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. На даний час шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо та розмірі аліментів на дитину. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором між батьками визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 09 червня 2020 року. Просили розірвати між ними шлюб. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2020 року відкрито провадження по даній справі. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, пояснила, що не проживає та не веде спільне господарство із [PERSON] з серпня 2019 року, просила задовольнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити заяву. Згідно ч. 3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ст.293 ч.3 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що заявники вимоги заяви підтримали в повному обсязі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити рішення та заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 06 квітня 2012 року року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 869 (а.с.6). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони не підтримують сімейні відносини, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з серпня 2019 року. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору від 09 червня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , сторони домовились про місце проживання спільної дитини [PERSON] , про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, який проживає окремо від дитини та про аліментні зобов`язання (а.с.12-13). Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним. На підставі викладеного ст.ст. 24, 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved