Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обгрунтування заявлених вимог посилаються на те, що є співвласниками квартири [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 липня 1997 року Дубенською міською радою народних депутатів, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 11 червня 1999 року Першою Дубенськоюдержавноюнотаріальною конторою №1, серія АВВ №045872, спадкоємцем майна на яке видано свідоцтво, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] , спадкове майно складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Таким чином, на підставі вищезазначених правовстановлюючих документів на квартиру, [PERSON] належить на праві приватної власності 2\\3 частки квартири [ADDRESS] , [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS] . При заміні паспорта старого зразка «гражданина СССР» та перекладі паспортних даних з російської мови на українську, на новий паспорт громадянина України, їм, заявникам, 21 квітня 2008 року та 15 жовтня 2010 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області видано паспорти громадянина України нового зразка, де їх прізвище, ім`я, по батькові зазначено як [PERSON] та [PERSON] . Як наслідок, виникли розбіжності у написанні прізвищ заявників, оскільки в паспорті громадянина України їх прізвище зазначено « [PERSON] », а у правовстановлюючих документах на квартиру №1, що за [ADDRESS] , у свідоцтві про право власності на житло, виданого 10 липня 1997 року Дубенською міською радою народних депутатів та свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого 11 червня 1999 року Першою Дубенською державною нотаріальною конторою №1, серія АВВ №045872, прізвище зазначено як « [PERSON] ». Той факт, що розбіжності виникли внаслідок невірного перекладу прізвища заявників з російської мови на українську, у виданих правовстановлюючих документах на квартиру підтверджується і свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , виданого 24 березня 1988 року ЗАГС м.Дубно Ровенської області, серії [NUMBER] , текст якого викладено російською мовою, згідно якого призвіще, ім`я, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », в графі батьки, заявника [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». За змістом ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На даний час виникла необхідність відчудження квартири, проте, вищезазначені розбіжності позбавляють заявників можливості розпорядитись даною квартирою, що і змусило звернутись до суду. В позасудовому порядку усунути вказані розбіжності не мають можливості, оскільки відсутній правовий механізм внесення змін, виправлень до паспорту громадянина України або до зазначених у заяві правовстановлюючих документів на квартиру. В судове засідання заявники не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримують, про що зазначили у позовній заяві. Представник заінтересованої особи Дубенської міської ради в судове засідання також не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Суд, з' ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 липня 1997 року Дубенською міською радою народних депутатів, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 11 червня 1999 року Першою Дубенськоюдержавноюнотаріальною конторою №1, серія АВВ №045872, спадкоємцем майна на яке видано свідоцтво, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] , спадкове майно складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно паспортних даних, прізвище, ім`я, по батькові заявників зазначено як [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 17). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме факту належності заявникам свідоцтва на право приватної власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] , виданного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Дубенською міською радою народних депутатів від 10 липня 1997 року №24, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд бере до уваги, що у правовстановлюючих документах правильно зазначено їх ім`я та по батькові, лише прізвище помилково зазначене « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Також суд враховує визнання факту заінтересованою особою. Розбіжності у написанні прізвища позбавляють можливості заявників реалізувати свої майнові права, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved