Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. Бабуся заявника - [PERSON], яка народилась [INFO] року та помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Донецьк. Відповідне лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть були видані, але не мають жодного офіційного значення, тому має бажання встановити цей факт в судовому порядку. Встановлення даного факту необхідне як для отримання відповідного свідоцтва, так і для подальшого оформлення спадщини щодо майна померлої бабусі. Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України (а.с.17-18) Разом з тим, заявник направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що підтримує подану нею заяву у повному обсязі. Заінтересована особа направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника та просила прийняти рішення по справі виходячи з вимог чинного законодавства (а.с.19) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.08.2016 [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Донецьк. Факт смерті [PERSON], [INFO] також підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від [INFO]. Заявник звернулась до Солом'янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про проведення державної реєстрації смерті її померлої бабусі. Однак, 04.01.2017 отримала від Солом'янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмову у проведенні державної реєстрації смерті Вх. №16/16.11-73, в зв'язку з поданням документа не встановленої форми. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на викладене, з урахуванням правового висновку ВСУ, висловленого в постанові №6-934цс15 від 09.12.2015 року, суд приходить до висновку, що поданих заявником документів достатньо для встановлення факту смерті її брата в м. Луганськ в жовтні 2016 року. Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В той же час, суд акцентує увагу заявника на тому, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст.259 ЦПК України) На підставі викладеного та

Outcome: approved