Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому надала всі необхідні документи. Однак, при перевірці документів працівником управління було виявлено неточності у написанні її прізвища та по батькові у трудові книжці. На підставі викладеного заявниця звертається до суду із даною заявою, в якій просить суд встановити факт того, що трудова книжка серія [NUMBER] , заповнена 23.07.1979 року на ім`я « [PERSON] »,а також атестат № [NUMBER] , виданий 16.07.1979 року Вороновицьким технічним училищем № 2 Вінницької області на ім`я « [PERSON] » ( [PERSON] ), належить заявниці [PERSON] . У судове засідання заявниця не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належна чином, у своїй заяві просить розглядати справу в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 10.07.2020 року заявниця [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії, при цьому надала також всі необхідні документи для її призначення. При перевірці наданих заявницею документів було виявлено неточності у написанні прізвища та ім`я по батькові заявниці у трудовій книжці, у зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутися до суду. При розгляді справи встановлено, що заявниця [PERSON] народилася у с. Заруддя Оратівського району Віницької області, дівоче прізвище заявниці - [PERSON] . З 01.09.197 року по 16.07.1979 року заявниця [PERSON] навчалася у Вороновицькому технічному училищі № 2 Вінницької області за спеціальністю «швея-мотористк», щ підтверджується атестатом № 4303, виданим 16.07.1979 року на ім`я [PERSON] . При влаштуванні на роботу 23.07.1979 року заявниці було оформлено трудову книжку на ім`я « [PERSON] » (запис був здійснений російською мовою). Але при заповненні трудової книжки роботодавцем було допущено виправлення у даті народження заявниці, а саме було виправлено число народження. 09.08.1981 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Свідоцтво про укладення шлюбу заповнено російською мовою, в якому зазначено, що « [PERSON] », [INFO] , уклала шлюб 09.08.1981 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після укладення шлюбу та зміни прізвища заявниці [PERSON] було видано паспорт на прізвище [PERSON] . Також на підставі наданих заявницею документів було змінено її прізвище у трудовій книжці - з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до п. 2.13 Інструкції пр. порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року (зі змінами) зміна записів у трудових книжках про прізвище,ім`я, по батькові і дата народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім' та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням н відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 274 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факти належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки орган, який здійснював видачу та оформлення атестату, не підтвердив той факт, що при заповненні свідоцтва допустив помилку, а місце знаходження організації, що оформлювала трудову книжку, заявниці невідомо, то заявник обмежена у можливості оформлення свого права та можливості внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Щодо розбіжностей у написанні імені по батькові заявниці в атестаті та паспорті, то судом встановлено наступне. Відповідно до експертного висновку № 056/1987 від 19.11.2019 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, встановлено, що розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих імені по батькові від варіантів особового імені Феодосій/Тодосій/ [PERSON] , у зумовлені поліваріативністю та змішуванням у мовній практиці фонетичних варіантів особових імен спільного етимологічного походження. Субнормотивний запис імені по батькові [PERSON] замість [PERSON] виник під впливом говіркових особливостей та російської моделі творення імен по батьків від деяких особових імен. Запис орфографічних варіантів імені по батькові російською мовою [PERSON] та [PERSON] зумовлений наявністю в російській ономастичній практиці паралельних форм імені по батькові від особових імен на -ий. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, що той факт, що атестат та трудова книжка належать саме заявниці [PERSON] , підтверджується зібраними та дослідженими належними та допустимими доказами, а також спів падіннями особистих даних, зазначених у вказаних документах. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявниці [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved