Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті в певний час. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме [INFO] померла її мати, [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на момент смерті перебувала у м. Севастополі, Автономна Республіка Крим. Місто Севастополь знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Автономної Республіки Крим та там не діють державні органи України. 11.10.2016 року заявник звернулась до Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві з метою реєстрації смерті матері. Однак їй було відмовлено в реєстрації на підставі того, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території ,а їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Крім того їй пояснили, що рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для реєстрації смерті. У неї є в наявності оригінал свідоцтва про смерть від 11.03.2016 року серія [NUMBER], видане відділом РАЦС Ленінського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя та копія лікарського свідоцтва про смерть серія 67 №163758 від 11.03.2016 року, виданого Севастопольським державним онкологічним диспансером ім.. А.А.Задорожнього, але у зв'язку з тим, що на теперішній час проводиться антитерористична операція, та місто знаходиться в окупації на документах стоїть печатка Російської Федерації, тому вона не має можливості надати запитувані Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, документи, та не має можливості зареєструвати смерть матері та отримати свідоцтво про смерть українського зразка. Факт смерті, окрім вище приведених документів, також підтверджують копія посвідчення про поховання померлої №375 від 14.03.2016 та копія квитанції на ритуальні послуги від 11.03.2016. Факт споріднення, між матір'ю [PERSON] та нею підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого ВРАЦС Балаклавського РВК м. Севастополя 15.09.1982. Просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у віці 75 років, з причини набряку легенів, місце смерті: [ADDRESS]. У судове засідання заявник не з'явилася, просила розглянути заяву без її участі. Зацікавлена особа про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.03.2016 року «отделом ЗАГС Ленинского района города Севастополя Управления ЗАГС г. Севастополя» видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], яка народилася у с. Чапаєвка, Пологовського р-ну, Запорізької області, яка померла [INFO]. За лікарським свідоцтвом про смерть серія 67 №163758 від 11.03.2016 року причина смерті [PERSON] є набряк легенів, місце смерті: [ADDRESS]. Заявник є донькою померлої. У листі від 11.10.2016 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відмовлено заявнику у реєстрації смерті з посиланням на ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1). документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Таким чином, оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, а свідоцтво про смерть, яке видано заявнику є недійсним, встановлення факту необхідно для реєстрації смерті, в інший спосіб такий факт не може бути встановлений, а тому заява підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved