Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду, в який просить суд встановити факт, того що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого [PERSON] 16.07.2003 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 21 жовтня 2002 року №390/А-2002 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7850, дійсно належить йому [PERSON], [INFO], вказуючи що за результатами розпаювання сільськогосподарських земель колишнього КСП «Вишневе» на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 21 жовтня 2002 року №390/А-2002 він отримав у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишнівської сільської ради (за межами населеного пункту), площею 4,13 га. На підтвердження його права власності на вказану земельну ділянку Татарбунарською районною державною адміністрацією йому було видано державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], від 16.07.2003 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7850. Зі змістом Державного акту, він був виданий «[PERSON]», таке написання його імені без апострофу повністю відповідало даним в паспорті серії [NUMBER]. Проте, в 2009 році після втрати ним паспорту серії [NUMBER], Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 02.02.2009 року йому був виданий новий паспорт громадянина України серії [NUMBER], в якому його ім'я було вказане вже як «[PERSON]», тобто же з апострофом, через що йому в 2010 році довелось вносити зміни до картки платника податків, до актового запису про шлюб та народження доньки. В теперішній час у нього виникли проблеми з реєстрацією нотаріальних правочинів відносно вказаної земельної ділянки, а саме через різнобіжності у написанні його імені в паспорті громадянина України та Державному акті на право приватної власності на землю, у зв'язку із чим він й звернувся до суду із відповідною заявою. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі, про що надали відповідні листи. Представник заінтересованої особи - Татарбунарської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, однак причини не явки суду не сповістив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 16.07.2003 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 21 жовтня 2002 року №390/А-2002, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7850, було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 4,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім'я [PERSON]. /а.с. 3-4/ Таке написання імені заявника містилось в його паспорті серії [NUMBER], в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 12.02.1994 року, в свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування [NUMBER] виданого 24.11.2002 року Пенсійним фондом України, договором оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року. /а.с. 12, 13, 14-15/ В 2009 році, після втрати паспорту громадянина України серії [NUMBER], Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 02 лютого 2009 року йому було видано новий паспорт серії [NUMBER], в якому ім'я заявника вказане як - «[PERSON]». /а.с. 7-10/ В теперішній час заявник не має можливості здійснити реєстрацію нотаріальних правочинів відносно вказаної земельної ділянки, оскільки в написанні його імені в Державному акті на право приватної власності на землю та в його паспорті громадянина України є різнобіжності. Встановлення факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю заявникові необхідно встановити для реєстрацію нотаріальних правочинів відносно земельної ділянки. Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в судовому засіданні встановлено, що дійсно Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 16.07.2003 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 21 жовтня 2002 року №390/А-2002 і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7850, дійсно належить [PERSON], [INFO]. При таких обставинах, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою задоволенню.

Outcome: approved