Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, в якій просять встановити факт їх приналежності до національності «німці», шляхом внесення Лисичанським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, змін до актового запису про одруження №793 від 09.08.1975 р. [PERSON] та про народження [PERSON] за №1110 від 11.08.1976 р., а саме вказати національність [PERSON] «німець». Заявники у судове засідання не з`явились, справу просили розглядати за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, про що надали відповідну письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідно батько та дід заявників, за національністю німець, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , відміткою у військовому квитку [PERSON] та обліково-послужною карткою до військового квитка. Оскільки [PERSON] був мобілізований у трудармію та працював у Богословлаге (вибув 20.01.1942 року), національність родиною [PERSON] приховувалась. Побоюючись наслідків, пов`язаних з негативним відношенням до німців, національність [PERSON] , у актовому запису про шлюб та про народження заявників була записана, як росіянин. Однак у сім`ї шанувалися культурні німецькі національні традиції, вивчалась мова, звичаї, культурні цінності. Згідно з приписами ч. 2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадян захищаються судом. Відповідно до ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. Згідност. 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Встановлення факту приналежності до німецької національності заявникам необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження німецького походження роду. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved