Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій пояснила, що вона 22 січня 2021 року звернулася до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за призначенням пенсії за віком та надала пакет документів для оформлення пенсії. 22.01.2021 року заявнику у призначені пенсії було відмовлено з причин невідповідності записів в трудовій книжці, а саме: відомості про працівника на першій сторінці (титульному аркуші) відсутня печатка установи та підтвердження заявнику належності трудової книжки серії [NUMBER] від 12 вересня 1979року. Тому заявник вимушена звернутися до суду з заявою та просити встановити факт , що трудова книжка серії [NUMBER] від 12 вересня 1979 року на ім`я « [PERSON] [INFO] (російською мовою) дійсно належить [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянки України, серії [NUMBER] виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 22 серпня 2002 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмові заперечення, відповідно до яких вважають,що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, справу прохали розглянути без участі представника заінтересованої особи. Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії паспорта (а.с.3) прізвища, ім`я по-батькові заявника вказано як [PERSON] . Згідно копії трудової книжки (а.с.6) на титульному аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка. Доказом заявлених вимог служить збіг ім`я, по-батькові, в копії паспорту та трудовій книжці. Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат за віком. Тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved