Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить суд примусово госпіталізувати [PERSON] , [INFO] , до стаціонару Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», для проходження обов`язкового курсу стаціонарного лікування на строк 3 місяці до стійкого знебацилення. В обгрунтування заяви заявник зазначив, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку в Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: ЛПП (26.02.2019) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+), МГ (+), Ріф (-), Культура (+), Резистентність (-), Гістологія (0), Категорія 2, Когорта 1 (2019), В-20 IV кл.ст. (К/18-1139 від 20.11.2018 р.). З 26.02.2019 року по 30.05.2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні №1 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», звідки був виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільне залишення відділення). У зв`язку з позитивним результатом аналізу мокротиння викликався дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення, однак від лікування хворий ухиляється. На вихованні у [PERSON] перебуває двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Таким чином у [PERSON] виявлено тяжку форму захворювання у вигляді туберкульозу, у зв`язку з чим він є епідеміологічно-небезпечним та становить загрозу розповсюдження захворювання у суспільстві. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась. Згідно ст. 345 ЦПК України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. У зв`язку з тим, що за даними висновку лікарсько-консультативної комісії КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», [PERSON] є епідеміологічно небезпечним та становить загрозу розповсюдження хвороби для оточуючих, суд, враховуючи вимоги ст. 345 ЦПК України, дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності хворого [PERSON] (а.с.4). Дослідивши матеріали справи, суд уважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку в Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: ЛПП (26.02.2019) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+), МГ (+), Ріф (-), Культура (+), Резистентність (-), Гістологія (0), Категорія 2, Когорта 1 (2019), В-20 IV кл.ст. (К/18-1139 від 20.11.2018 р.). З 26.02.2019 року по 30.05.2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні №1 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», звідки був виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільне залишення відділення). У зв`язку з позитивним результатом аналізу мокротиння викликався дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення, однак від лікування хворий ухиляється (а.с.4,5,6). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» від 07.06.2019 року, [PERSON] поставлений діагноз: ЛПП (26.02.2019) легень (дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+), МГ (+), Ріф (-), Культура (+), Резистентність (-), Гістологія (0), Категорія 2, Когорта 1 (2019). При цьому хворий за станом здоров`я представляє епідемічну небезпеку для оточуючих, у зв`язку з чим, підлягає лікуванню у відділенні легеневого туберкульозу строком на 3 місяці до повного знебацилення (а.с.4). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що з метою запобігання поширенню захворювання на туберкульоз у суспільстві, необхідно примусово госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру з метою проходження обов`язкового курсу стаціонарного лікування [PERSON] на строк 3 місяці до повного знебацилення, позаяк згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» останній хворіє на тяжку форму захворювання у вигляді туберкульозу легень, у зв`язку з чим є епідеміологічно-небезпечним та становить загрозу розповсюдження захворювання у суспільстві. На підставі викладеного,

Outcome: approved