Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, а саме - у Криму, помер [PERSON], [INFO], громадянин України, чоловік [PERSON] та батько [PERSON] Місцем його реєстрації та фактичного постійного проживання була Україна, а саме: [ADDRESS]. З реєстрації за цим місцем проживання він був знятий 10.02.2015 у зв'язку зі смертю. Похований у м. Василькові Київської області. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, тому Свідоцтво компетентного органу іноземної держави-окупанта не може бути підставою для визнання заявників спадкоємцями. Оскільки Свідоцтво про смерть відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Маючи вказане Свідоцтво про смерть чоловіка та батька заявники звернулись до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого, проте їй в цьому було відмовлено із роз»ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Окрім того, оскільки після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, вони не можуть його успадкувати, оскільки відсутнє свідоцтво про його смерть. В судовому засіданні представник заявників заяву підтримав з тих же підстав та просив встановити факт смерті [PERSON] чоловіка - [PERSON] та батька [PERSON], в місті Керчі Автономної Республіки Крим. Заінтересована особа - Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою роз розгляд справи за відсутності його представника (а.с.27). За таких обставин судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення представника заявників, його доводи та пояснення Головного управління юстиції в м. Києві, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною/вдовою померлого [PERSON], (а.с.8). Відповідно до Свідоцтва про смерть [INFO] на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, а саме - у Криму, помер [PERSON], [INFO], громадянин України, чоловік [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 9) Оскільки здійснити поховання [PERSON] на території Автономної Республіки Крим, яка на той час вже була анексованою Російською Федерацією, рідні не мали наміру, останні тіло покійного й вивезли його на територію України, та поховали в м. Василькові Київської області. При цьому, Керчинським міським відділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 03.01.2015 року видано Свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.9), проте це Свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Метою встановлення заявниками факту смерті [PERSON] - є оформлення документів, пов»язаних зі смертю людини (свідоцтва про смерть) та спадкування. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Василькова Київської області, що був зареєстрований за адресою [ADDRESS] громадянина України, померлого у віці 86 років [INFO] року в місті Керч Автономної Республіки Крим на підставі доказів, що достовірно свідчать про його смерть. На підставі вищевикладеного, п.8 ч.1 ст. 256, ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved