Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] у м. Луганськ померла її мати - [PERSON] [INFO] На час смерті мати заявника проживала у [ADDRESS] де і померла. Державною установою «Луганська міська багатопрофільна поліклініка № 3» заявнику було видане свідоцтво про смерть матері серії [NUMBER] від 16.09.2016 р. Тому заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO], гр. України, уродженки деревні Колодязь Кривцівського району Курської обл., жіночої статі, яка на час смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS], і яка померла [INFO] у м. Луганськ, Україна, у віці 81 р., і причиною смерті - ракова інтоксикація, злоякісна новоутворення правої молочної залози, не уточнене 2,5 міс. У судове засідання жодна сторона не викликалась та не з'явилась. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась заявник по справі. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 міс., який починається з часу відкриття спадщини. Як з'ясовано судом, [INFO] у м. Луганськ померла мати заявника - [PERSON] 1935 р.н., і причиною смерті є ракова інтоксикація, злоякісна новоутворення правої молочної залози, не уточнене 2,5 міс. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). Як з'ясовано судом, у відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). У відповідності до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-УІІ від 20.10.2014 передбачає, що внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. У даному випадку суд вважає, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (за формою № 106/0), а за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження та смерті підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Тому суд з'ясувавши усі обставини справи, вважає встановленим той факт, що [PERSON] [INFO], є гр. України, уродженкою деревні Колодязь Кривцівського району Курської обл., жіночої статі, яка на час смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS], і яка померла [INFO] у м. Луганськ, Україна, у віці 81 р., і причиною смерті - ракова інтоксикація, злоякісна новоутворення правої молочної залози, не уточнене 2,5 міс. На підставі викладеного та

Outcome: approved