Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON] , 03 травні 2006 року отримав в Поліському районному відділі земельних ресурсів Державний акт ( серія ЯГ № 247105) на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6166га, кадастровий номер земельної ділянки №3223588000:05:000:0090. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Через деякий час вона вирішила вступити в спадщину на майно яке належало її чоловіку та помітила, що в державному акті на земельну ділянку вказано неправильно його прізвище замість Недашківський зазначено Непашківський. Заявник звернулася у відділ Держгеокадастру в Іванківському районі Київської області з проханням виправити помилку, на що їй працівники даного відділу порекомендували звернутись з заяву до головного управління Держгеокадастру у Київській області. В отриманій відповіді від головного управління Держгеокадастру у Київській області було повідомлено, що згідно відомостей НКС ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером 3223588000:05:000:0090 площею 1.6166 га. розташована на території Радинської сільської ради Поліського району Київської області обліковується за гр. [PERSON] , а також в усній формі було пояснено, що виправити помилку в державному акті не можуть без рішення суду . У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що державний акт на право власності на земельну ділянку належить її покійному чоловіку, [PERSON] , вона вимушена звернутися до суду, а тому просила заяву задовольнити. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 15 листопада 2019 року відкрито окреме провадження у справі та призначено до підготовчого засідання . У підготовчому судовому засіданні представник заявниці, [PERSON] заяву підтримав. Дав пояснення згідно заяви. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2004 року по даний час працює секретарем Радинської сільської ради. З 2005 року сільська рада подавала для фірми, яка займалася виділенням на паї земельних ділянок, а потім виготовляла Державні акти про право власності на землю, списки власників паїв. Вона, як секретар сільської ради, особисто складала ці списки. Спочатку ці списки вони друкували на машинці, а потім їм їх повертали вже набрані на комп`ютері, для уточнення списків, даних цих осіб. Вони виявили декілька помилок у Списках (описок), і подавали уточнені списки. [PERSON] у тих списках не було. Виявляється, що його спадкоємці цю помилку виявили тільки тепер. Вона ж підтверджує, що власником паю був [PERSON] , а осіб на прізвище « [PERSON] » в с.Омелянівка Поліського району, - немає. То є описка при складанні документів. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено вищезазначену справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 червня 2020 року. Заявник у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог і просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надіслав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.02.1972 року, копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Оскільки прізвище спадкодавця в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 247105 зазначено неправильно, а саме: «[PERSON] » і відсутня можливість внесення змін до правовстановлюючого документу, то суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] вище вказаного державного акту, виданого на підставі розпорядження голови Поліської райдержадміністрації, оскільки встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини, задовольнивши вимоги заяви. Оскільки заявником при подачі заяви до суду був сплачений судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним. На підставі наведеного, та

Outcome: approved