Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що по [ADDRESS] проживала одинока сусідка [PERSON] , [INFO] , і їй на на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3820 га, що знаходиться в с. Прибилів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке вона ще за житя заповіла їй. Вона фактично прийняла спадщину, так як з грудня 2015 року проживала з [PERSON] в її господарстві без реєстрації, оскільки вона була перестарілого (на день смерті їй виповнилося 87 років), хворіла, була лежачою та потребувала стороннього догляду, тому позивач змушена була перейти проживати до неї, вела господарство, проводила похорон померлої. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, з метою прийняття спадщини, їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON] (батько), а саме з грудня 2015 року до часу відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Явдошак О.О. заяву підтримали, просили її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що [PERSON] з грудня 2015 року постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] по день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечив та просив розглянути справу без його участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є жителями с. Прибилів Івано-Франківського району Івано-Франківської областіта сусідами заявника, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з грудня 2015 року постійно проживала разом з [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство, здійснював догляд за [PERSON] , оскільки вона була лежачою та потребувала сторонньої допомоги, підтимувала господарство, оплачувала комунальні платежі, забезпечувала продуктами харчування та всім необхідниим. Суд, заслухавши заявника та її представника, свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2008 року, виданного виконавчим комітетом Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] (сусідка заявника) на праві приватної власності належав житловий буднок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 5). Дані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20698394 від 24.10.2008 року (а.с. 5 зворот). Також [PERSON] (сусідка заявника), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 027404, виданого 13.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010831100057, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 512 від 25.09.2008 року, належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3820 га, кадастровий номер 2625687800:01:002:0123, що розташована на території Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). [INFO] [PERSON] (сусідка заявника) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке буде належне їй до дня смерті, в чому б вона не заключалося і де б воно не знаходилося, в тому числі жилий будинок зі всіма господарськими спорудами, а також земельну ділянку при наявності приватизаційного сертифіката, земельний пай при наявності державного акта на землю, які знаходятьсяв с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, заповіла [PERSON] (заявник), що підтверджується копією заповіту від 18.03.2003 року (а.с. 8) та копією Витягу про реєстраію в Спадковому реєстрі № 6440082 від 11.09.2006 року (а.с. 8 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (сусідка заявника) заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] (сусідка заявника) на час відкриття спадщини, що підтверджується листом-повідомленням приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 307/01-16 від 06.09.2021 р. (а.с. 10). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за заповітом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем - [PERSON] по день її смерті по [ADDRESS] . Згідно довідки Прибилівського старостинського округу № 9 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 614 від 14.09.2021 року (а.с. 6), [PERSON] (сусідка заявника) була постійною жителькою с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смері була зареєсрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] постійно проживала з [PERSON] без реєстраії з грудня 2015 року до дня її смерті, вела господарство, проводила похорон померлої. Заповіт від імені [PERSON] в Прибилівській сільській раді складався та посвідчувався 18.03.2003 року і зареєстрований під № 24 (а.с. 6). Також про факт спільного проживання [PERSON] (заявник) разом з [PERSON] з грудня 2015 року по день її смерті ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (заявник) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] , вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved