Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу охорони здоров'я для продовження лікування строком на 3 місяці. В обґрунтування заяви посилався на те, що з 20.01.2009 року [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті поліклінічного відділення Комунальної установи охорони здоров'я Богодухівської ЦРЛ. З 17.01.2014 року хворий перебував на санаторному лікуванні в КЗОЗ «Обласний туберкульозний санаторій «Ріпки». 28.05.2014 року [PERSON] порушено протиепідемічний режим, так як він самовільно залишив протитуберкульозний заклад та припинив вживання ліків. У судовому засіданні представник Комунальної установи охорони здоров'я підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, пояснив, що [PERSON] раніше неодноразово лікувався у протитуберкульозних закладах, але не закінчував курс лікування. Після самовільного уходу із санаторія «Ріпки» до протитуберкульозного кабінету за місцем проживання хворий не звертався, на неодноразові виклики для обстеження не реагує, така поведінка становить загрозу як життю самого хворого так і ставить під загрозу зараження оточуючого населення. Зазначив, що саме «Обласний протитуберкульозний диспансер №1» улаштований належним чином для утримання та лікування хворих на відкриту форму туберкульозу. Голова Кленівської сільської ради - Ярошенко О.І., який представляє інтереси особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру, не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Пояснив, що [PERSON] дійсно проживає в с.Кленове, зловживає алкогольними напоями, не має постійного джерела доходу. Неодноразово вже лікувався в протитуберкульозних закладах, але залишав їх самовільно. У теперішній час надходять скарги від жителів села з проханням вжити заходів щодо госпіталізації [PERSON], так як останній страждає на відкриту форму туберкульозу. Особа, у відношенні якої розглядається питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки за даними Комунальної установи охорони здоров'я Богодухівська ЦРЛ страждає на заразну форму туберкульозу та є небезпечним в епідемічному відношенні. Суд, вислухавши пояснення заявника, думку представника особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з виписки з медичної карти [PERSON], останній з 17.01.2014 року по 28.05.2014 року лікувалася в санаторії «Ріпки» з діагнозом ЛПП /28.01.14/, ВДТБ (28.01.12) легенів (ІНФІЛЬТРАТИВНИЙ) Дестр+МБТ+М+К+РезистІ+(Н) Резист ІІ - Гісто0Кат2 Ког2 (2014) та був виписаний за самовільне залишення. Згідно медичного висновку лікарської комісії «Комунальної установи охорони здоров'я «Богодухівська ЦРЛ» від 06.06.2014 року, [PERSON] є хворим на заразну форму туберкульозу, небезпечний в епідемічному відношенні та потребує госпіталізації для стаціонарного лікування до КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер №1» строком на 90 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, ухиляється від обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд приходить до висновку про необхідність його примусової госпіталізації до КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер №1». Відповідно до ч.2 ст. 286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу є підставою для обов'язкової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення,здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved