Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 25.06.1979 р. та факту родинних відносин між [PERSON] та донькою - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.1980 р., в якому у графі мати прізвище вказано, як « [PERSON] » російською мовою. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , 26.10.2020 р. звернулася до Управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому трудову книжку, всі необхідні та передбачені законом документи. Відповідно до відповіді Відділу з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. № 0400-010303-8/116009 від 04.12.2020 р. їй було повідомлено, що згідно наданих документів та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж складає 4роки 3 місяці 21 день, що не достатньо для призначення, пенсії. Неможливо зарахувати стаж згідно трудової книжки [NUMBER] , а також період догляду за дитиною до 3-х років, оскільки наявна невідповідність прізвища [PERSON] (російською мовою) за паспортом [PERSON] (російською мовою). Отже, у зв`язку із розбіжністю у написанні прізвища заявника, Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не бере до уваги роки страхового стажу та вважає, що заявниця не має права на пенсію, оскільки страхового стажу не достатньо для призначення пенсії. Отже, відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , що було видане 01.12.1960 р. Амур-Нижньодніповським районним ЗАГС м. Дніпропетровстка, дошлюбне прізвище заявниці було « [PERSON] ». 22.09.1979 р. заявниця уклала шлюб, і відповідно до Свідоцтва про шлюб взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », та отримала на нове прізвище. Трудова книжка була видана заявнику 25.06.1979 р. на дівоче тоді прізвище - « [PERSON] ». А у 1979 році на підставі Свідоцтва про шлюб та паспорту на нове прізвище, був внесений до трудової книжки [NUMBER] відповідний напис, стосовно зміни прізвища з « [PERSON] » на - « [PERSON] ». Однак прізвище записано невірно: на російській мові « [PERSON] », замість « [PERSON] », як у паспорті на російській мові. Також у Свідоцтві про народження дитини заявника Серія [NUMBER] від 15.10.1980 р. в графі інформація про мати записано прізвище на російській мові « [PERSON] », замість « [PERSON] », як у паспорті на російській мові, у зв`язку з чим пенсійний фонд не може зарахувати заявниці в стаж період догляду за дитиною до 3-х років. Внести зміни в трудову книжку [NUMBER] від 25.06.1979 р. заявниця не має можливості, оскільки підприємство-правонаступник юридичної особи - Металургійний завод «Коминтерн», відділом кардів якого видавалася трудова книжка, перебуває у процесі припинення своєї діяльності з 2018 р. Також внаслідок допущення помилки в офіційному документі - Свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 15.10.1980 р., заявниці необхідно встановити факт родинних відносин з [PERSON] , яка наданий час має прізвище чоловіка - [PERSON] , як між матір`ю та донькою, що необхідно для призначення пенсії. Вказана у документах невідповідність, прізвище [PERSON] (російською мовою) за паспортом [PERSON] (російською мовою) перешкоджає заявниці реалізувати своє право на отримання пенсії, а тому вона звернулась до суду із цією заявою. У судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, надав відзив на заяву в якому заперечував прити позову в повному обсязі, зазначивши, що заявником не надано доказів неможливості виправлення зазначених неточностей у позасудовому порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 грудня 2020 року, заявнику була надана відповідь, в якій було зазначено, що до загального трудового стажу не були враховані записи трудової книжки [NUMBER] від 25.06.1979 року, оскільки вбачається невідповідність прізвища заявника згідно паспорту [PERSON] (російською мовою) та трудової книжки [PERSON] (російською мовою), а також період догляду за дитиною до 3-х років оскільки вбачається невідповідність прізвища заявника згідно паспорту [PERSON] (російською мовою) та свідоцтва про народження в графі мати [PERSON] (російською мовою). Факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] від 25.06.1979 року, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п. 1, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, відповідно до п.1 ст.273 ЦПК ( ст. 315 ЦПК України в новій редакції), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] та донькою - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.1980 р., в якому у графі мати прізвище вказано, як « [PERSON] », підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved