Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Черкаська міська рада. В обґрунтування заяви вказують, що [INFO] в місті Дніпропетровськ (Україна) народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис № 3368 від 03.10.1985 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де її прізвище ім`я та по батькові було вказано російською мовою як « [PERSON] ». Згодом, при отриманні паспорту громадянина України серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявниці [PERSON] було вказано як « [PERSON] ». Також вказують, що [INFO] в місті Дніпропетровськ (Україна) народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис № 1661 від 17.05.1988 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де його прізвище, ім`я та по батькові було вказано російською мовою, як « [PERSON] ». Згодом, при отриманні паспорту громадянина України серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] було вказано, як « [PERSON] ». Крім того, зазначають, що заявниця [PERSON] , народилась [INFO] в м. Дніпропетровськ (Україна) і її особа посвідчується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Придніпровським РВ УМВС України, 04.06.1999 року. 20.07.1994 року, під час приватизації, органом приватизації Придніпровського райвиконкому, було видано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , а саме на квартиру [ADDRESS] , де заявники по справі вказані, як співвласники житла. Однак, у свідоцтві про право власності на житло прізвище заявниці [PERSON] помилково зазначено - « [PERSON] », замість « [PERSON] »; прізвище та ім`я заявниці [PERSON] помилково зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] »; прізвище заявника [PERSON] помилково зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Крім того, у технічному паспорті на квартиру за адресою: [ADDRESS] , прізвище заявниці [PERSON] також помилково зазначено, як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Таким чином, у зв`язку з розбіжностями у документах заявників та у правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві про право власності на житло, технічному паспорті, в написанні їх прізвища та по батькові, вони не можуть розпорядитися, як співвласники, своєю частиною квартири, яка належить їм на підставі вказаного вище свідоцтва про право власності. Тому вони і вимушені звернутись до суду із даною заявою. А тому, просять встановити факт належності їм: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 20.07.1994 року за № 7089, як кожному із співвласників квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але 15.06.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказала, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує в повному обсязі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але 15.06.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказала, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує в повному обсязі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але 15.06.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій одночасно вказав, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні об`єктивно встановлено, що, відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України, 04.06.1999 року, прізвище заявниці [PERSON] , [INFO] , вказано « [PERSON] », а також із вказаного паспорта вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11). Також згідно зі свідоцтвом про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER] , вона народилась [INFO] у місті Дніпропетровськ (Україна), про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено актовий запис № 3368 від 03.10.1985 року та записано її, як « [PERSON] » (а.с. 19), однак, вже при оформленні паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України, 15.03.2002 року, її прізвище, ім`я та по батькові було вказано, як « [PERSON] » (а.с. 12-13). Крім того, відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , він народився [INFO] в місті Дніпропетровськ (Україна), про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено актовий запис № 1661 від 17.05.1988 року та записано його, як « [PERSON] » (а.с. 18), однак, вже при оформленні паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України, 05.06.2016 року, його прізвище, ім`я та по батькові було вказано, як « [PERSON] » (а.с. 15-16). Із вказаних паспортів заявників [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони також зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Однак, 20.07.1994 року органом приватизації Придніпровського райвиконкому було видане свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. « [PERSON] », та членам її сім`ї: « [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » (а.с. 7), тобто прізвище заявників було помилково вказане як « [PERSON] ». Для заявників встановлення факту належності їм вказаного вище свідоцтва про право власності на житло від 20.07.1994 року за № [NUMBER] необхідне для реалізації ним своїх цивільних прав щодо приватизації та розпорядження своєю частиною вказаного вище нерухомого майна. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, з узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного Суду України за 2010 рік вбачається, що «коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки відповідно до п. 6 ч. 1 cт. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим». А тому, враховуючи викладене вище, та, беручи до уваги, що наведені розбіжності в документах заявників є очевидною опискою у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20.07.1994 року, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа.

Outcome: approved