Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення. Свою заяву\~мотивує тим,\~що він протягом тривалого\~часу проживає\~в Україні,\~має посвідку\~на постійне\~проживання № [NUMBER] \~строком дії\~до 25.03.2029\~р.\~ З метою отримання громадянства України ним подано до територіального органу ДМС відповідні документи, але листами ГУ ДМС України у Львівській області від 27.08.2019 р. №702, від 29.10.2019 р. №4650.2-416/4650.2.1-19, від 11.12.2019 р. №4601.3.7-26744/46.2-19, його було повідомлено про формальну розбіжність у архівних записах про матір та бабу, як наслідок, не може бути продовжена процедура надання йому громадянства України. Однак відомості про його матір « [PERSON] » [INFO] та запис із архіву « [PERSON] » стосуються однією особи, а такого про бабу « [PERSON] ья Калениковна» рос., а у перекладі на українську мову « [PERSON] » та запис із архіву « [PERSON] ия Каленниковна» рос., що у перекладі буде [PERSON] українською мовою стосуються однією особи. Відтак записи у документах стосовно його матері і баби стосуються них самих, тобто одних людей, є ідентичними, що підтверджується експертним висновком №056/380-n/3 від 12.06.2019 р. Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України. Встановлення даного факту необхідно йому для оформлення документів для отримання громадянства України, а тому він змушений звернутися з даною заявою до суд за захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Заявник та його представник подали до суду заяву 09.11.2020 року, в якій просять справу заслухати у їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказі, достатніх для постановлення рішення. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак направив клопотання, з якого видно, що просить виключити їх з числа зацікавлених осіб, справу заслухати у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Оскільки заявник, представник заявника та представник заінтересованої особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] протягом тривалого часу проживає в Україні, має посвідку на постійне проживання № [NUMBER] строком дії до 25.03.2029 р.(а.с.5) З метою отримання громадянства України заявником подано до територіального органу ДМС відповідні документи, але листами ГУ ДМС України у Львівській області від 27.08.2019 р. №702 (а.с.6), від 29.10.2019 р. №4650.2-416/4650.2.1-19 (а.с.7), від 11.12.2019 р. №4601.3.7-26744/46.2-19 (а.с.8) його повідомлено про розбіжність у архівних записах про матір та бабу, внаслідок чого не було продовжено процедуру надання заявнику громадянства України Згідно з свідоцтва про народження заявника від 20.02.1963 р., актовий запис 25, серії [NUMBER] (а.с.9) та свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 28(а.с.10) матір заявника зазначено як [PERSON] . Відповідно до посвідки про народження заявника матері [PERSON] - [INFO] від 21.04.1944 р., серії [NUMBER] , актовий запис 35 бабця заявника зазначена як « [PERSON] » рос., а у перекладі на українську мову « [PERSON] »(а.с.11). Згідно з архівної довідки від 15.09.2016 р. № Б-419 (а.с.12) з державного архіву Чернігівської області, у книзі реєстрації актових записів 1927 р., міститься актовий запис 35 від 17.01.1927 р.н. містяться відповідні розбіжності у відомостях матері заявника на російській мові, а саме: [INFO] « [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] » та бабці « [PERSON] » рос., що у перекладі буде [PERSON] українською мовою. Із експертного висновку №056/380-n/3 від 12.06.2019 р. Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України(а.с.13) вбачається, що: 1.записи особового імені ЕЛИЗАВЕТА (посвідка про народження від 21.04.1944 р. серії [NUMBER] актовий запис 35 запис російською мовою [PERSON] ИВАНОВНА) і [PERSON] (архівна довідка державного архіву Чернігівської області від 15.08.2019 р. №Б-419, запис російською мовою [PERSON] ) є ідентичними. 2.записи особового імені МЕЛАНИЯ (архівна довідка державного архіву Чернігівської області від 15.08.2019 р. №Б-419, запис російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) і [PERSON] (посвідка про народження від 21.04.1944 р. серії [NUMBER] актовий запис 35 запис російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) є ідентичними. 3.записи імені по батькові [PERSON] (посвідка про народження від 21.04.1944 р. серії [NUMBER] актовий запис 35, записи російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) і [PERSON] (архівна довідка державного архіву Чернігівської області від 15.08.2019 р. №Б-419, запис російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) є ідентичними. Відтак, суд приходить до висновку, що вищезгадані записи відносно матері заявника та бабці були вчинені помилково та через невірний переклад з російської на українську мову, а тому призводять у неточність даних документів. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки. Згідно\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19.12.2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

Outcome: approved