Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, вказуючи, що встановлення цього факту їй необхідно для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який доводиться їй батьком. Заявниця просила розглянути справу без її участі та задовольнити вказану заяву, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений за допомогою телефонного зв'язку, про що свідчить приєднана судом до матеріалів справи телефонограма. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом установлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м.Луганську (колишнє м. Ворошиловград) та її батьками є [PERSON] і [PERSON], що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ленінським райЗАГСом м. Ворошиловграду, та паспортом громадянина України [NUMBER], виданим Желєзнодорожним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму 14.12.2001 р. З наданої заявницею суду ксерокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 31.10.2001 р., вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Мурафа Могілев-Подольського району Вінницької області та його місце проживання з 02.07.1969 року було зареєстровано за адресою : [ADDRESS]. З виданого Відділом соціального захисту населення Приморського району м. Одеси 26.03.2008 р. посвідчення серії [NUMBER] (ксерокопія якого заявницею надана суду) слідує, що [PERSON] є інвалідом 1-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, та це посвідчення дійсне довічно на вій території України. Як слідує з наданої заявницею суду ксерокопії довідки про смерть № 4480, виданої Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 01.11.2016 р., [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Сімферополі Республіки Крим Російської Федерації, про що складено запис про смерть № 4480 від 01 листопада 2016 р., причина смерті - постінфарктний кардіосклероз. У відповідності до ч. 3 ст. 49 ЦК України факт смерті підлягає державній реєстрації та обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом першим глави п'ятої розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є : а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих а рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у державній реєстрації може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Відповідно до частини другої, частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, надана заявницею вищевказана довідка про смерть № 4480 від 01.11.2016 р., видана Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно чинного законодавства України вважається недійсною. Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Таким чином, наведені вище докази в їх сукупності дозволяють суду зробити висновок стосовно того, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Мурафа Могілев-Подольського району Вінницької області, громадянин України, [NUMBER], виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 31 жовтня 2001 року, що був зареєстрований за адресою : [ADDRESS], - помер [INFO] в м.Сімферополі Автономної Республіки Крим, причина смерті - постінфарктний кардіосклероз. На підставі викладеного і

Outcome: approved