Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб, укладений 14.07.1995 р., вказуючи, що незважаючи на те, що у зареєстрованому шлюбі вони перебувають 19 років, подружнє життя не склалося з причин різниці характерів та різних поглядів на сімейне життя. Внаслідок цього їхня сім'я фактично розпалася. На даний час вони мешкають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільним побутом, взаємними правами та обов'язками не пов'язані, а подальше перебування у шлюбі суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу вони мають двох дітей, з яких син [PERSON], [INFO], неповнолітній. Між ними досягнуто згоди, що їхній неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю. Домовленості з приводу проживання, утримання, забезпеченості умов життя дитини закріплені у нотаріально посвідченому договорі, який був укладений між ними. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення між ними неможливе, сім»я фактично розпалася, у зв»язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Заявники в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 14 липня 1995 року. Заявники мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сім»ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Між заявниками досягнуто згоди з питання подальшого проживання їхнього малолітнього сина, його утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 10.05.2014 р. між батьками про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, розмір та сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 230 (а.с. 11-13).

Outcome: approved