Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою в заяві зазначила, що з 21.01.2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Протягом всього часу, до смерті чоловіка, вони мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство, піклувалися один одним. Після смерті чоловіка вона звернулась до Пенсійного Фонду України для переоформлення пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і була основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка, однак в призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника було відмовлено через те, що вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами та через відсутність документів, які підтверджують факт перебування її на утриманні померлого та через те, що з них на той час були різні місця реєстрації, тому просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] та факт спільного проживання з покійним чоловіком [PERSON] , на день його смерті - [INFO] за адресою : [ADDRESS] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась. До початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Обставини викладені нею в заяві підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявними в справі матеріалами. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, підстави звернення до суду з відповідною заявою вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 21.01.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 21.01.2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 04, копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк. №11. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк..№12, [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 730. Як вбачається з відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, яка знаходиться в матеріалах справи на арк. №28, та аркушу №12 паспорту громадянина України, копія якого знаходиться матеріалах справи на акр.№ 7(зворот) , заявниця [PERSON] з 25.05.2021 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Чоловік заявниці - [PERSON] з 17.04.2015 року по день смерті - [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорту останнього, копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк. №9 (на звороті) та відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Як зазначає заявниця в заяві вона разом з чоловіком з 2005 року мешкали разом за адресою [ADDRESS] , на підтвердження вказаного заявницею надано довідку ЖБК «Транформаторщик-10», відповідно до якої заявниця [PERSON] та [PERSON] мешкали за адресою : [ADDRESS] , з 2005 року та вели спільне господарство. Після смерті чоловіка , заявниця [PERSON] звернулась до Пенсійного Фонду України для переоформлення пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і була основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка, однак в призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника було відмовлено через те, що вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами та через відсутність документів, які підтверджують факт перебування її на утриманні померлого, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк.№15. Відповідно до довідки про доходи № 6092010908251086, копія якої знаходиться в матеріалах справи на арк. №13, заявниця по справі [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком, розмір пенсії за грудень 2020 - травень 2021 року складає 15651,74 грн. . Згідно довідки про дохід № 8052820093061705, копія якої знаходиться в матеріалах справи на арк. №14, [PERSON] перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримував пенсію за віком, розмір пенсії за грудень 2020 - травень 2021 року склав 50830,91 грн. Через те, що заявниця та її померлий чоловік [PERSON] були зареєстровані за різними адресами заявниця позбавлена можливості переоформити пенсію за віком на пенсію по втраті годувальника, хоча спільно проживали за однією адресою : [ADDRESS] , що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] постійно спільно проживала разом з [PERSON] на час його смерті за адресою [ADDRESS] та перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , що був зареєстрований за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved