Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] 15.03.2016 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьки, [PERSON] та [PERSON], проживали за адресою реєстрації свого місця проживання у [INFO], з 03.08.1989 року у будинку, який належав на праві власності її бабусі [PERSON]. У свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, яке було видане 11.06.1974 року, вказаний номер будинку 7, але пізніше нумерація будинку була змінена на номер 15. Бабуся [PERSON] проживала у будинку по вул.Степова,15 смт.Березанка Миколаївської області разом з батьками до дати своєї смерті - 29.08.1989 року. Батько [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом після смерті бабусі фактично вступив у володіння спадковим майном - будинком по вул.Степова,15 смт.Березанка Миколаївської області, так як проживав у будинку як на дату смерті спадкодавця так і після смерті спадкодавця, здійснював ремонт будинку, сплачував комунальні послуги. Після смерті батька - 18.12.2010 року спадкоємцями першої черги за законом була його дружина, [PERSON], та троє дітей покійного: заявниця, її сестра [PERSON] та брат [PERSON]. Діти заяви про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не надавали, а їх мати прийняла спадщину в силу положень ст.1268 ЦК України, але до нотаріальної контори також не зверталася та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Після смерті батька у будинку залишилася проживати його дружина (мати заявниці) [PERSON], яка 01.08.2015 року померла. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила, за однією адресою з нею ніхто із спадкоємців на дату смерті не проживав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є троє дітей покійної: заявниця, її сестра [PERSON] та брат [PERSON] Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а її сестра і брат - із заявами про відмову від прийняття спадщини. Під час розгляду нотаріусом документів було встановлено, що єдиним правовстановлюючим документом на спадкове майно (будинок по вул.Степова,15 смт.Березанка) є свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке видане на ім'я її покійної бабусі. Після її смерті право власності не переоформлялося на її батька, а після смерті батька не переоформлялося на її матір . Нотаріусом їй було пояснено, що для оформлення спадщини потрібно надати до нотаріальної контори ще свідоцтво про смерть бабусі, однак у документах, які залишилися у будинку батьків, вона цього документу не знайшла. Відділом ДРАЦС Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області її було повідомлено, що згідно даних архіву актового запису про смерть бабусі [PERSON] не виявлено і було рекомендовано звернутися з питання поновлення актового запису до відділу ДРАЦС Березанського РУЮ, де їй пояснили, що відповідно до п.1 підрозділу 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні однією з підстав для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). Вона звернулася до Березанської ЦРЛ з питання видачі їй необхідного для реєстрації смерті бабусі документу, але їй пояснили, що у 1989 році згідно даних журналів реєстрації видачі довідок лікарське свідоцтво про смерть моєї бабусі нікому не видавалося. На даний час видати таку довідку чи лікарське свідоцтво про смерть немає можливості, так як в архіві Березанської ЦРЛ відсутні документи, які б підтверджували факт смерті її бабусі (амбулаторна картка, витяг з історії хвороби, тощо). Вона повідомила відділ ДРАЦС Березанського РУЮ про неможливість надання документу, необхідного для здійснення реєстрації смерті, після чого їй було надане розяснення про те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, яким є лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о. Неможливість реєстрації факту смерті відділом ДРАЦС зумовлена відсутністю свідоцтва або довідки встановленого зразка. Надати таку довідку вона не має можливості, так як у Березанській ЦРЛ немає документів, на підставі яких можливо було б видати довідку встановленого зразка чи лікарське свідоцтво про смерть. У звязку з чим, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. Посилаючись на викладені обставини, заявниця просить встановити факт смерті [PERSON], що народилася 08 серпня 1897 року в селі Анатолівка Березанського району Миколаївської області, яка померла 29 серпня 1989 року в смт.Березанка Березанського району Миколаївської області. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві і на її задоволенні наполягала. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення представників заявниці та заінтересованої особи, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать оглянуті в судовому засіданні копії Свідоцтва про народження серії І-ФП №239020 та Свідоцтва про шлюб серії І-ФП №121207, виданих повторно відділом ДРАЦС Березанського РУЮ у Миколаївській області 05.12.2015 року (а.с.7-8), копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00016126507 від 18.12.2015 року (а.с.9), заявниця є донькою [PERSON] і [PERSON], та онукою [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про смерть серії І-ФП №130564 від 21.12.2010 року (а.с.12) та серії І-ФП №220180 від 04.08.2015 року (а.с.13) [PERSON] помер 18.12.2010 року, а [PERSON] померла 01.08.2015 року. Довідками Березанської селищної ради Миколаївської області № 471 та №472 від 19.02.2016 року (а.с.18, 20) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO], з 03.08.1989 року по день смерті: відповідно 18.12.2010 року та 01.087.2015 року . Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42380114 від 08.12.2015 року після смерті [PERSON] 08.12.2015 року заведено спадкову справу №95/2015 року (а.с.17). З копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.06.1974 р. (а.с.10), копії рішення №12 від 25.11.2015 року позачергової ІІ сесії 7 скликання Березанської селищної ради Миколаївської області (а.с.11), вбачається, що житловий будинок, місцезнаходженням якого на даний час, з урахуванням зміни нумерації будинку, є адреса: \~смт.Березанка Миколаївської області, вул.Степова, 15, належав на праві приватної власності [PERSON]. Факт проживання [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], в будинку за адресою: смт.Березанка Миколаївської області, вул.Степова,15, підтверджується оглянутою в судовому засіданні будинковою книгою для прописки громадян, що проживають у вказаному будинку (а.с.14-16). З довідки, виданої виконкомом Березанської селищної ради Миколаївської області від 19.02.2016 року (а.с.19) вбачається, що [PERSON], 08.08.1897 року дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (нумерація будинку змінена на №15 рішенням Березанської селищної ради №12 від 25.11.2015 року) з 27.06.1973 року по день смерті 29.08.1989 року. За вказаною адресою на день її смерті разом з нею постійно проживали та були зареєстровані син [PERSON] та невістка [PERSON] Факт смерті [PERSON] підтверджується показаннями свідків, допитаними судом у встановленому порядку в судовому засіданні. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що проживали по сусідству з [PERSON] в смт.Березанка по вул.Суворова. Свідок [PERSON] показав, що був на похоронах [PERSON], поховали її на кладовищі в смт.Березанка. Факт смерті [PERSON] свідки підтвердили. Таким чином суд вважає, що факт смерті [PERSON]А в певний час підтверджений. Разом з тим, як вбачається з листів відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №1153-03-4-7.21 від 22.12.2015 року (а.с.22) та відділу ДРАЦС Березанського РУЮ у Миколаївській області №9/03.04-130 від 10.03.2016 року (а.с.23) в їх архівах не виявлено актового запису про смерть [PERSON] за 1989 рік по Березанському району Миколаївської області, у звязку з чим заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно листа Березанської ЦРЛ від 02.03.2016 року (а.с.21) за даними журналів реєстрації Березанської ЦРЛ за 1989 рік лікарське свідоцтво про смерть або довідка про смерть [PERSON], [INFO], Березанською ЦРЛ не видавалися. В архіві Березанської ЦРЛ документів, які б підтверджували факт смерті [PERSON] не збереглося. Відповідно до ст.256 ч.1 п.8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, враховуючи те, що заявниці органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації факту смерті її бабусі [PERSON], суд вважає, що вимоги заявниці слід задовольнити, оскільки факт смерті [PERSON] в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, і встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як підтверджує її право на спадкування.

Outcome: approved