Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданої заяви покликаються на те, що 12 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , яка народилася [INFO] . Заявники зазначають, що останні 6 років проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Окрім того, в них зовсім різні погляди на виховання дитини, життя та побут, в результаті чого між ними часто виникають сварки, що в свою чергу негативно впливає на емоційно-психічний стан їхньої дитини. Сторони не одноразово намагалися зберегти сім`ю. Однак, переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах і в інтересах їхньої дитини вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало не можливим. Між сторонами досягнуто письмової згоди. Просить заяву задоволити. Ухвалою суду від 04.10.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, оскільки подали через канцелярію суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Просять заяву задовольнити, розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 12 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис за №14. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, 18.09.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про вихованні та утримання дитини. Згідно якої, між сторонами досягнуто письмової згоди про те, що: -їхня дочка - [PERSON] - після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю - [PERSON] за згодою батьків і дитини; -батько - [PERSON] - буде брати участь у вихованні дочки та щомісячно надавати матеріальну допомогу для забезпечення її нормального рівня життя, фізичного, морального, інтелектуального та духовного розвитку; -мати - [PERSON] - гарантує батькові право вільно відвідувати і спілкуватися з дочкою, а також брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дочки. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявник подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, останні 6 років проживають окремо. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини, що відповідає вимогамст.109 СК України. У відповідності до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу, що надана спільно [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved