Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою і просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року в містя Ямпіль, фактично вступив в управління і воолодіння спадковим майном свого батька [PERSON], який помер [INFO] році в місті Ямпіль, Вінницької області. Посилається в заяві на те, що вона народилась після смерті дідуся на протязі 6-ти місяців. Після смерті дідуся в землях Джуринської сільської ради, Шаргородського району, Вінницької області залишилась спадщина у вигляді Сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрований 09 березня 2000 рок за № 604 площею 2 умовних кадастрових гектара виданого на підставі рішення Шаргородської РДА Вінницької області від 12 лютого 2000 року на території Джуринської сільської ради Шаргородського району, Вінницької області. Покійний батько заявника [PERSON] на підставі ст.ст. 548-549 УК УРСР ( редакція 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, так як проживав тривалий час в одному житловому будинку і після смерті спадкодавця займався його похованням, надалі був розпорядником усього рухомого та нерухомого майна. Спадкове майно покійного дідуся є не витребуваним і вона не має можливості в установленому законом порядку прийняти спадщину, оскільки її покійний батько [PERSON] її не прийняв належним чином. Таким чином, право спадкового майна її покійного батька перейшло до неї як до онуки спадкодавця. В зв'язку з тим, що [PERSON] не має можливості прийняти спадщину, а тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про встановлення факту , що це має юридичне значення, оскільки іншим шляхом вирішити не представляється можливим. Представник заявника [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] в судове засідання не з'явились. Надали письмову заяву вхід. № 7319 від 12 грудня 2016 року в які заявлені вимоги підтримали. Просить суд заявлені вимоги задоволити. Представник зацікавленої особи Ямпільської міської ради, діючого на підставі доручення від 18 жовтня 2016 року № 02-12/729 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву вхід. №7317 від 12 грудня 2016 року. Просить розглядати справу в його відсутності. Проти заяви не заперечують. Із досліджених письмових матеріалів цивільної справи, судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] року в місті Ямпіль, Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 квітня 2014 року (а.с.13)).[INFO] року в місті Ямпіль, Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 серпня 2016 року (а.с.12)). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00017127964 від 21 вересня 2016 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 10). Відповідно до довідки виконкому Джуринської сільської ради, Шаргородського району, Вінницької області, [PERSON], поховав свого батька [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.7). Відповідно до відповіді від 05 жовтня 2016 року відділ Держгеокадастру у Шаргородському районі інформує про те, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай) [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] зареєстрований 09 березня 2000 року за № 604 площею 2,00 умовних кадастрових гектарах виданий на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 12 лютого 2000 року на території Джуринської сільської ради ( а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. З 01.01.2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України. Відповідно до ч.ч.3, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуютьсядо тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Як встановлено вище, [PERSON] помер [INFO] року. Таким чином, до даних відносин спадкування застосовуються норми ЦК Української РСР. Частиною 1 статті 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс УРСР, згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Виходячи з вище викладеного у судовому засіданні було встановлено, що покійний батько заявника [PERSON] на підставі ст.ст. 548-549 УК УРСР (редакція 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, так як проживав тривалий час в одному житловому будинку і після смерті спадкодавця займався його похованням, надалі був розпорядником усього рухомого та нерухомого майна. Тому, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та вважає, що вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved