Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального напису. Свої вимоги мотивувала тим, що заявник та заінтересована особа до 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Заявник має будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому до розірвання шлюбу проживала із заінтересованою особою, який на даний час проживає з іншою жінкою та за іншою адресою. [PERSON] вважає себе власником вище зазначеного житлового будинку та дуже часто приходить до заявника. Заінтересована особа систематично застосовує фізичне насильство до заявника, морально принижує та постійно погрожує шляхом телефонних дзвінків та смс-повідомлень. У зв`язку з чим просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців, яким заборонити [PERSON] перебувати в місцях проживання [PERSON] , а саме в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця проживання [PERSON] , а саме до будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця роботи [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажання перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Заявник вимоги заяви підтримала. Дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник заінтересованої особи вимоги не визнала. Пояснив, що заявником не надано належних та допустимих доказів вчинення ним домашнього насильства, а саме, вироку чи постанови суду, які набрали законної сили про те, що ним вчинено домашнє насильство відносно заявника та його вина в цьому повністю доведена. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено такі обставини справи. Згідно консультаційного висновку лікаря кардіолога від 03 травня 2019 року, відповідно до якого заявнику встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба серця ІІ ступеню (а.с. 6) Згідно висновку огляду лікаря нейрохірурга від 26 березня 2018 року заявнику встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної області, ситуаційна реакція на стрес, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню. Гіпертонічний криз? (а.с. 7-8). 13 березня 2017 року висновком Дніпровського управління патрульної поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві матеріали ЖЄО 17064 від 07 березня 2017 знято з контролю, оскільки з [PERSON] проведено профілактичну бесіду попереджувального характеру та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 9). 30 березня 2018 року висновком Дніпровського управління патрульної поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві матеріали ЖЄО 19226 від 19 березня 2018 знято з контролю, оскільки при опитування мешканців будинку по [ADDRESS] , вони пояснили, що ніяких криків та шуму не чули, громадський порядок не порушувався (а.с. 10). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, які виникли з різних сімейних питань. На підтвердження вчинення домашнього насильства заявник посилається на висновок огляду лікаря нейрохірурга від 26 березня 2018 року та рапорт ст. ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 07 березня 2017 року про необхідність реєстрації матеріалу в ЄО, щодо звернення заявника про те, що її колишній чоловік, який проживає з нею в одній квартирі, вчиняє сімейні конфлікти та погрожує розправою (а.с.12). Заінтересована особа [PERSON] заперечував вчинення домашнього насильства, зазначив, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства. На підтвердження заперечень надав суду постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 47-48), постанову Верховного суду від 21 листопад 2018 року про залишення рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2018 року без змін, зі змісту якої вбачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року у задоволенні заяви [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] , за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису відмовлено (а.с. 49-52). Дослідивши надані докази, суд вважає, що вони не містять достатньої інформації, що саме заінтересована особа вчинив домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні. Інших доказів, що доводять вчинення [PERSON] по відношенню до заявника домашнього насильства, заявником суду не надано. З огляду на викладене суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального напису. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed