Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту припинення трудових відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з серпня 2007 року по березень 2013 року він працював на Станції Родакове «Державного підприємства» Донецька залізниця». З квітня 2013 року по березень 2015 року включно він займав посаду станційного робітника Відокремленого підрозділу станція Луганськ «Державного підприємства» Донецька залізниця». В цей момент [PERSON] проживав за адресою: [INFO]. На початку квітня 2015 року внаслідок проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей, заявник був вимушений виїхати з вищезазначеного місця проживання через загрозу своєму життю та здоровю. Внаслідок терміновості свого виїзду та ситуації, що склалася на вказаній території, заявник [PERSON] не мав можливості належним чином припинити свої трудові відносини з підприємством, де працював, оскільки на час виїзду заявника з місця його проживання зазначене підприємство не працювало, зв'язок з керівництвом цього підприємства був відсутній. Фактично трудові відносини були припинені з 01 квітня 2015 року. Однак трудова книжка була залишена за місцем роботи, оскільки забрати її було не можливо. 19 травня 2017 року заявник мав намір відправити до підприємства у м. Луганськ нотаріально засвідчену копію заяви про звільнення, проте, оскільки дане підприємство не перереєстроване на території, підконтрольній владі України, а відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта» в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема у м. Луганськ, поштовий зв'язок відсутній, він не має можливості розірвати трудові відносини з цим підприємством у передбачений законодавством України спосіб. Встановлення факту припинення трудових відносин заявнику необхідно для подання документів у [PERSON] міський центр зайнятості для постановки на облік як особи, що шукає роботу, отримання статусу безробітного та відповідних виплат. 25 травня 2016 року заявник [PERSON] був знятий з реєстрації за попереднім місцем проживання та зареєстрований за адресою: [INFO]. Таким чином, виходячи з викладеного, заявник [PERSON] просить суд заявлені ним вимоги задовольнити та встановити факт припинення трудових відносин між ним та Відокремленим підрозділом станція Луганськ «Державного підприємства» Донецька залізниця» з 01 квітня 2015 року в звязку зі зміною місця проживання згідно статті 38 КЗпП України. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: [PERSON] міський центр зайнятості, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заінтересованою особою було подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, в якій заявлені вимоги було визнано в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задовольню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що Станція Родакове «Державного підприємства «Донецька залізниця» та Луганська дирекція залізничних перевезень «Державного підприємства «Донецька залізниця» за період з серпня 2007 року по березень 2015 року включно сплачували страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за застраховану особу [PERSON] Згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 статті 12 цього Закону. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 11 вказаного закону передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Пунктом 1 частини 1 статті 14 зазначеного закону страхувальниками відповідно до цього Закону є , зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] в період з серпня 2007 року по березень 2013 року включно перебував у трудових відносинах зі Станцією Родакове «Державного підприємства «Донецька залізниця», а з квітня 2013 року по березень 2015 року включно перебував у трудових відносинах з Відокремленим підрозділом станція Луганськ «Державного підприємства «Донецька залізниця». З паспорту громадянина України серії ВТ № 192605, виданого [PERSON] [PERSON] МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 23 квітня 2016 року, до 25 травня 2016 року заявник був зареєстрований за адресою: [INFO], кв-л. Леніна, буд. 17, а з 25 травня 2016 року зареєстрованим місцем проживання заявника є: [ADDRESS]. 15 травня 2017 року заявником [PERSON] було складено заяву, посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], про звільнення його з займаної посади станційного робітника у звязку зі зміною місця проживання, згідно ст. 38 КЗпП України. Натомість з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що на час розгляду справи «Державне підприємство «Донецька залізниця» з ідентифікаційним кодом юридичної особи 01074957 зареєстроване за адресою: 83000, Донецька область, місто Донецьк, вул. Артема, буд. 68. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 року та Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України№ 1085-р від 07 листопада 2014 року, міста Донецьк та Луганськ входять до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти у м. Донецьк та м. Луганськ. Отже, суд приходить до переконання, що заявник [PERSON] не має можливості розірвати трудовий договір з Відокремленим підрозділом станція Луганськ «Державного підприємства «Донецька залізниця» в порядку, визначеному трудовим законодавством України. Натомість встановлення факту припинення трудових правовідносин необхідно заявнику для реєстрації його в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітного, отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та відповідних соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved