Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що на підставі свідоцтва про право власності від 01 квітня 2000 року серії [NUMBER] вона є власником 1/2 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір переоформити свою частку квартири на сина, заявник зайнялася підготовкою документів. У процесі підготовки документів було встановлено, що в зазначених правовстановлюючих документах завідуючою 4-ї Криворізької державної нотаріальної контори було помилково вказано її прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Отже в наданому нотаріусом свідоцтві про спадщину за законом від 01 квітня 2000 року та свідоцтві про право приватної власності на зазначену 1/2 частку квартири було помилково вказано прізвище заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». При видачі паспорту заявника нового зразку - серії [NUMBER] , виданого 17.04.2012 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, у перекладі українською мовою її прізвище, ім`я та по-батькові було записано як « [PERSON] » (укр.). Отже у зв`язку з допущеною помилкою при перекладі російської форми написання її прізвища « [PERSON] » на українську і було допущено помилку при видачі свідоцтва про право приватної власності на зазначену 1/2 частку двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на ім`я « [PERSON] », а написання її прізвища повинно було бути як у її чоловіка « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Аналогічне написання її прізвища зазначається і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера « [PERSON] ». Тому заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. З цих підстав заявник просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , виданого 01.04.2000 завідуючою Четвертої Криворізької держаної нотаріальної контори Артеменко Л.М., серія [NUMBER], на ім`я [PERSON] . Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити, покладаючись на обставини, зазначені у заяві. Представник виконавчого комітету Криворізької міської ради в особі виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень до заявлених вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та надала про це відповідні докази. Метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є реалізація її права на користування, розпорядження своєю власністю. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 01 квітня 2000 року серії [NUMBER] заявник є власником 1/2 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8 - копія свідоцтва про право власності). У зазначеному свідоцтві про право власності прізвище заявника українською написано - « [PERSON]». Натомість відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.08.2006 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявниці українською написано « [PERSON]» (а.с. 4, 5 - копія паспорту). У картці платника податків також - «[PERSON]» (а.с. 5 - копія картки). Відповідно до паспорту, сторінка 11, заявник з 22.04.1994 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведена належність заявнику [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності від 01 квітня 2000 року серії [NUMBER] . Відповідно до пункту 6 частини 1статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Оскільки не відповідність в написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації нею права на користування, розпорядження своєю власністю, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення юридичного факту належності заявнику вказаного вище правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved