Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 06.09.2016 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташована за адресою: вул. Інгульська, 29, в м.Миколаєві, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 761741 виданого Управлінням Держкомзему у м. Миколаєві 23.12 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки 4810137200:13:008:0004, житловий будинок за вище вказаною адресою, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Терновської селищної ради народних депутатів № 96 від 26.08.1988 року та Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.03.2008 року по справі № 2-4-1654/08 року, автомобіль марки ВАЗ, МОДЕЛЬ 2107, 2004 року випуска, шасі: ХТА21070041878591, колір синій, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.10.2004 року. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, заявнику 20.10.2016 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано документів, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем. Посилаючись на викладене, заявник просив встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON], з 22.10.2013 по 06.09.2016 року. Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до чинного законодавства, проти задоволення позову не заперечувала. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність представника зацікавленої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 12.07.1996 року перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб № І_ФП № 259079. 22 жовтня 2013 року шлюб було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-ФП № 070611, проте [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю. 06 вересня 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявник звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Проте, 20.10.2016 року приватний нотаріус [PERSON] відмовила заявнику у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем. Відповідно до довідки № 3817 від 20.10.2016, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON] постійно мешкає в будинку №29 по вул. Інгульській в м.Миколаєві з жовтня 2013 року по теперішній час, та проживала з [PERSON] однією сімєю, вели спільний побут, сприймали їх як подружжя. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкового майна входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п.5.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3\~СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності\~ЦК\~(п. 21\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. Відповідно до п.9.9 [PERSON], якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦК. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved