Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області із зазначеною заявою, в якій вказала, що зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] та з 15 жовтня 2015 року перебувала на обліку в Кодимській центральній районній лікарні з приводу вагітності. [INFO], перебуваючи тимчасово на непідконтрольній офіційній владі республіки Молдова території, куди прибула в гості до знайомих, в Рибницькому міському пологовому будинку народила хлопчика. В цьому ж пологовому будинку їй було видано медичне свідоцтво про народження дитини. Однак державні органи України не визнають документів, виданих органами невизнаного утворення, тому в Кодимському районному відділі ДРАЦС їй відмовили у державній реєстрації народження дитини. У зв'язку з тим, що вона позбавлена можливості зареєструвати факт народження сина та отримати свідоцтва про його народження, просила заяву зареєструвати та в судовому порядку встановити факт народження дитини. В судове засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, надавши до суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник Кодимського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове зсідання також не прибула, надавши заяву про розгляд справи без неї. Проти вимог заявниці не заперечувала. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та необхідність її задоволення з таких підстав. Відповідно до п.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, міститься у ст.256 ЦПК України. Так, згідно з п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За змістом ч.ч.1 та 3 ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована в [ADDRESS], тому вказана справа підсудна Кодимському районному суду Одеської області. З 01 червня 2002 року заявниця [PERSON] перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 01 червня 2002 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції, актовий запис про шлюб №22. 15 жовтня 2015 року заявниця була взята на облік в КУ «Кодимська центральна районна лікарня» у зв'язку з вагітністю. 06 квітня 2016 року заявниця перебувала на території Рибницького району р.Молдова, яка тимчасово непідконтрольна офіційній владі республіки, та [INFO] о 8 годині 44 хвилини в Рибницькому міському пологовому будинку р.Молдова народила хлопчика. Адміністрація вказаного пологового будинку видала заявниці медичне свідоцтво про народження дитини №149 від 08 квітня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Відповідно до Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1064 від 22 серпня 2007 року, Реєстр - це єдина комп'ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру. Згідно з п.6 зазначеного Порядку, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків (ч.2 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Водночас, Україна не визнає правосуб'єктності самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки та органів влади регіону, отже, медичні документи, видані на її території не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За змістом ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Судом встановлено, що заявниця має сина, який народився у м. Рибниця республіки Молдова. Має медичне свідоцтво про народження дитини, що свідчить, що вказана дитина народжена саме заявницею. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження сина у [PERSON], місцем народження якого є м. Рибниця. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина та отримання свідоцтва про його народження. При цьому, Міжнародний суд Організації Об'єднаних Націй в консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року, зазначив, що у питаннях визнання документів, які підтверджують факти народження, смерті, реєстрації шлюбу, чи його розірвання тощо, необхідно займати гнучку позицію, яка відповідала б інтересам забезпечення прав громадян («намібійське виключення»). У зв'язку з цим, задля захисту прав заявниці та її дитини, суд вважає можливим заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved