Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою , в якій просить: встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви посилається на те, що [INFO] , у віці 67-ми років помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зроблено відповідний актовий запис №9476 від 30.06.2020 року, який був батьком заявника - [PERSON] , [INFO] , та котрий, на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 21104. Інших спадкоємців немає і спору про право немає. Однак, звернувшись до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, заявнику було роз`яснено про те, що для визнання її спадкоємцем недостатньо документів, які б підтверджували родинні зв`язки між нею та батьком у зв`язку з тим, що батько у свідоцтві про її народження зазначений як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть зазначений як [PERSON] . Таким чином, неможливо у позасудовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та її батьком. До того ж, її батько в своєму свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.08.1985 року був записаний саме як [PERSON] , [INFO] . Крім того, автомобіль ВАЗ 21104, який належав батькові заявника на праві приватної власності, був офіційно зареєстрований та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак свідоцтво видано на ім`я [PERSON] , а в свідоцтві про смерть її батько зазначений як [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин між батьком та заявником, та факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. У судове засідання представник заявника - адвокат Багмат Петро Дмитрович не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про встановлення факту підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити повністю. Державний нотаріус відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О. В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши представлені письмові докази в справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . З копії свідоцтва про народження заявниці ( [NUMBER] , видане Полацом новонароджених від 13.09.1985 року, актовий запис№ 8345) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . В свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON] , [INFO] та матір`ю записана [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1985 року, виданого Сухининською с/радою Богодухівського району, Харківської області, актовий запис № 26 батько заявниці був записаний саме як [PERSON] , [INFO] , де його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.06.2020 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 9476, батько заявника записаний як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2020 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 9476 батько заявника записаний як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21104, власником записаний [PERSON] , [INFO] . Згідно з відповіддю державного нотаріуса відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О. В. заявнику не видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в зв`язку з помилкою, в наявних у спадкоємиці документах, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.12.2020 року після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О. В. заведена спадкова справа №904П/2020. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки, надає право на оформлення спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 5 ст. 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В порядку ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підставі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких установив цей факт. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved