Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до Глухівського міськрайсуду із заявою про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя. Вимоги мотивовані тим, що з 02 серпня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, відновити їх вже неможливо. Вони прийняли спільне рішення про необхідність розірвання шлюбу. Подружжя домовилося , що дитина проживатиме разом з батьком [PERSON]. Матір буде здійснювати своє право на особисте виховання шляхом систематичних побачень з нею, а також спільного відпочинку. Фінансове утримання дитини покаладається на батька, спір стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] підтримали свою заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], і прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], про що зроблено актовий запис № 124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 035862 ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку, [PERSON], [INFO], (актовий запис № 84), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 079707, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с.4) . Подружжя домовилися, що дитина проживатиме разом з батьком [PERSON], мати [PERSON], буде здійснювати своє право на особисте виховання шляхом систематичних побачень з нею, а також спільного відпочинку. Фінансове утримання дитини покладається на батька, спір стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні (а.с.9). Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, заснований на взаємних почуттях любові та поваги, який ґрунтується на їх вільній згоді набути права та обов'язки подружжя. Заявники не бажають проживати однією сім'єю і вважають, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу є обгрунтованою та такою, що підлягє задоволенню, оскільки подружжя тривалий час не проживає однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, наміру збереження сім'ї не мають, що свідчить про те, що сім'я подружжя остаточно розпалася, та збереження сім'ї при таких обставинах не можливо.

Outcome: approved