Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого сина [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.03.2016 року помер її син. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Донецьку Донецької області. Заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Але свідоцтво їй не видали з посиланням на печатку ДНР на лікарському свідоцтві про смерть, яке є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого сина [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.8-9) Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є рідним сином [PERSON]. (а.с.7) Відповідно до копії довідки від 10.11.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] раніше постійно проживала в [INFO], та перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області. (а.с.12). Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.6) Відповідно до дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 755 від 31.10.2016 року [PERSON] помер 03.03.2016 року в м. Донецьку Донецької області, причина смерті не встановлена у звязку з гнілісними змінами трупу. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.3). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того, заява підтверджується копією свідоцтва про поховання померлого [PERSON]. (а.с.5) З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved