Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй грошових коштів у сумі 250 000, 00 грн. та 10 000,00 доларів США отриманих від її батька [PERSON] , згідно розписки від 08.03.2018 року. В обґрунтування заяви, [PERSON] посилалася на те, що вона здійснює підприємницьку діяльність та зареєстрована як фізична особа-підприємець, починаючи з 22.06.2011 року, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Для розширення господарської діяльності на початку 2018 року на прохання доньки батько [PERSON] подарував заявнику грошові кошти, цільове призначення яких, було саме для розвитку бізнесу. Про наявність таких сум у батька свідчить інформація в декларації. Як вказує заявник, на той час вона перебувала у шлюбі, а тому батько подарував гроші їй особисто для того, щоб вони пішли на розвиток її бізнесу та на утримання його онучки, про що свідчить розписка. [PERSON] подарував заявнику гроші з нагоди свята 8 березня, у зв`язку з чим нотаріально завірити це не вдалося, так як в святковий день нотаріус не працює. Враховуючи вище вказане, заявник позбавлена встановити факт дарування у досудовому порядку, а тому звернулася до суду з даною заявою. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалася. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначила [PERSON] , вона здійснює підприємницьку діяльність та зареєстрована як фізична особа-підприємець, починаючи з 22.06.2011 року. Для розширення господарської діяльності на початку 2018 року на прохання доньки батько [PERSON] подарував заявнику грошові кошти, цільове призначення яких, було саме для розвитку бізнесу. Доказів на підтвердження заняття підприємницькою діяльністю заявник не надала. Заявник вказала, що на момент дарування коштів вона перебувала у шлюбі, а тому батько подарував гроші їй особисто для того, щоб вони пішли на розвиток її бізнесу, про що свідчить розписка(а.с.6). [PERSON] зазначила, що [PERSON] подарував їй гроші з нагоди свята 8 березня, у зв`язку з чим нотаріально завірити це не вдалося, так як в святковий день нотаріус не працює. Враховуючи вище вказане, заявник позбавлена встановити факт дарування у досудовому порядку, а тому звернулася до суду з даною заявою. Статтями 293, 315 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт дарування в даному випадку підтверджено розпискою. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Зважаючи на вище викладене, суд вважає заяву [PERSON] безпідставною, так як є інший порядок встановлення даних фактів, наприклад укладення договору дарування. Неможливість нотаріально засвідчити факт дарування в перший робочий день, як і неможливість подарувати гроші наступного дня після святкового, коли буде працювати нотаріус, ні чим не обґрунтована, також в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса нотаріально засвідчити договір дарування. Заявником не обґрунтована необхідність встановлення даного факту. За вказаних обставин, вивчивши матеріали справи, перевіривши факти, суд приходить до висновку, що вимоги заявника безпідставні та не обґрунтовані, у зв`язку з чим заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладаються на заявника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed