overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про призначення опікуном недієздатного [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та в обґрунтування зазначила, що [PERSON] рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 05.07.2013 року визнаний недієздатним і над ним встановлена опіка. Опікуном була призначена дружина [PERSON], яка померла [INFO] року . Окрім того 18.10.2016 року між [PERSON] в інтересах якого на той час діяла опікун [PERSON] та заявницею було укладено договір довічного утримання (догляду) за умовами якого заявниця зобов»язалася забезпечувати батька утриманням та доглядом довічно. З 2013 року разом з чоловіком та донькою проживає в Ізраїлі та після смерті матері в Україні у зв»язку із хворобою батька. На даний час перебуває в декретній відпустці, має намір після проведення лікування батька оформити відповідні документи та забрати на постійне проживання в м. Хайфа Ізраїль, а тому просить задооільнити заяву. В судовому засіданні заінтересована особа не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] [INFO], зареєстрованого та проживаючого [ADDRESS]. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] ,[INFO] народження, страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2013 року [PERSON], [INFO] народження було визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] (а. с. 5), яка померла [INFO] року , що підтверджується довідкою про смерть (а. с. 6-7) . Відповідно до пункту 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з пунктом 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. Відповідно до п. 1 статті 241 ЦПК України передбачено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки заявник за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна, що підтверджується відповідними довідками лікувальних закладів м. Кіровограда. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з засудженим до позбавлення волі [PERSON] та в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2012 року її чоловіка було засуджено до 4 років 1 місяця позбавлення волі та з того часу останньому рахується строк відбуття покарання, яке він відбуває в Синельниківській ВК - 94. Також, заявник зазначила, що засудження [PERSON] до позбавлення волі зруйнувало ніж ними сімейні стосунки, подальше збереження шлюбу негативно вплине на її інтереси, унеможливлює їх сумісне проживання та ведення спільного господарства, тому вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя її і відповідача як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Заявник просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Заявник надала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища. Заінтересована особа - [PERSON] повідомлений про час та місце судового засідання через місце відбуття покарання та відповідно до його письмової заяви він з заявою [PERSON] згоден. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 26 листопада 2013 року, за актовим записом № 46. Заявник наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, у відповідності до ч.7 ст. 235 ЦПК України, не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу із засудженим до позбавлення волі. В обґрунтування заяви зазначено, що 03 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище «Зонова». Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з чоловіком не склалося: протягом тривалого часу мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, шлюб існує формально. Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2015 р. у справі № 390/682/15-к [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років і 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, було частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2014 р. і остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі, а тому просить задовольнити заяву повністю . Заявниця в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі, заяву підтримала. Заінтересована особа [PERSON], який відбуває покарання у Старобабанівській виправній колонії №92, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не надіслав до суду заперечень та письмових клопотань по обставинам справи. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено, що 03 жовтня 2013 року Степовою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (актовий запис №4). Від шлюбу подружжя дітей не мають. \~ Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.02.2009р. відділом РАЦС Білозерського районного управління юстиції Херсонської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування заяви вказує на те, що шлюбні відносини між ними не склалися з побутових причин, шлюбні відносини припинені, [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі і вона має на меті розірвати шлюб. Заявник в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] до суду направив заяву, відповідно якої, він проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 18.02.2009р. уклали шлюб, який було зареєстровано відділом РАЦС Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 13, після реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зважаючи на спільне волевиявлення подружжя щодо розірвання шлюбу, яке виразились у поданих до суду відповідних заявах, а також беручи до уваги, що в наслідок розірвання шлюбу особисті та майнові права сторін не будуть порушені, суд вважає доцільним ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України. Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вважає за можливе розглянути подання без виклику сторін та інших заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про скасування обмеження у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Згідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. У відповідності до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України. Враховуючи, що заявником не належно обґрунтовано вимоги заяви про скасування обмеження у праві виїзду за межі України та не надано достатньо належних та допустимих доказів на обґрунтування вимог, суд вважає, що у задоволенні даної заяви слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про становлення факту належності її покійному чоловіку [PERSON] Еміралієвичу, померлому 07.04.2017 року, договору купівлі-продажу будинку, розташованого в смт. Новотроїцьке по вул. Дружби ([PERSON]) №93 Херсонської області, укладений 28 серпня 1991 року між чоловіком заявника та [PERSON]. Але при оформленні спадщини, виявилося, що у вказаному договорі допущено помилку, а саме імя, по-батькові покійного чоловіка зазначено як «Джефар Еміралтєвич», хоча згідно свідоцтва про смерті він являється «Джафера Еміралієвича». Зазначена помилка перешкоджає їй оформити спадщину після покійного чоловіка. Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно житловий будинок, розташований в смт. Новотроїцьке по вул. Дружби ([PERSON]) №93 Херсонської області, укладений 28 серпня 1991 року між покійним чоловіком і батькомка та [PERSON] дійсно належав [PERSON] Еміралієвичу. В договорі допущено помилку в написанні імені, по батькові покупця. \~\~\~ Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, розташованого в смт. Новотроїцьке по вул. Дружби ([PERSON]) №93 Херсонської області, укладеного 28 серпня 1991 року з [PERSON], вбачається що покупцем нерухомого майна, являється [PERSON] Еміралієвич, імя, по батькові якого було записано невірно. Даний факт підтверджується копії свідоцтва про смерть серія І-КГ №232120, відповідно до якого імя, по батькові останнього зазначено «Джафер Еміралієвич» та поясненнями свідків. \~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що договір купівлі-продажу будинку, розташованого в смт. Новотроїцьке по вул. Дружби ([PERSON]) №93 Херсонської області, укладеного 28 серпня 1991 року між [PERSON] Джефаром Еміралтєвича та [PERSON], дійсно належить [PERSON] Еміралієвичу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про становлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ХС № 003228, виданого Чкалівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області. Але у вказаному державному акті допущено помилку в графі прізвище вона вказана як «Старінська», хоча згідно паспорту громадянина України вона значиться як «Старинська». Зазначена помилка перешкоджає їй у підготовці технічної документації на земельну ділянку. Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали, просили встановити факт належності заявнику державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ХС № 003228. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.\~\~\~Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.\~\~ Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Допитана в якості свідка заявник [PERSON], свідки: [PERSON],[PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили що дійсно на імя заявника виданий державний акт з помилкою в графі прізвище, а саме «Старінська», замість вірного «Старинська» Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до державного акту серія ІІ-ХС № 003228, виданого Чкалівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, вбачається що останній виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до копії паспорту серії МР №484233, виданого 02 лютого 2016 року Новотроїцьким РС УДМС України в Херсонській області на ім'я [PERSON],\~\~[INFO], то прізвище останньої зазначено [PERSON].\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що державний акт серії ІІ-ХС № 003228, виданий Чкалівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області на ім'я [PERSON], належить дійсно заявнику [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про становлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №243281, виданого Новотроїцькою РДА від 09.04.2008 року. Але у вказаному державному акті допущено помилку в графі прізвище, імя, по батькові вона вказана як «Трохименко», хоча згідно паспорту громадянина України вона являється «Трофименко». Зазначена помилка перешкоджає їй у вчиненні реєстрації договору оренди земельної ділянки. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив встановити факт належності його довірителю державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №243281. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.\~\~\~\~ Свідок [PERSON], підтвердила, що дійсно заявнику був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №243281, з помилкою в графі прізвище, а саме «Трохименко», замість вірного «Трофименко».\~\~ Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до державного акту серія ЯА №243281, виданого Новотроїцькою РДА від 09.04.2008 року, вбачається що останній виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до копії паспорту серії МР №325483, виданого 19 серпня 2010 року Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області на ім'я [PERSON],\~\~[INFO], прізвище останньої зазначено саме [PERSON].\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що державний акт серії ЯА №243281, виданого Новотроїцькою РДА від 09.04.2008 року на ім'я [PERSON], належить дійсно заявнику [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про становлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯД №730901, виданого Новотроїцькою РДА від 10.04.2008 року. Але у вказаному державному акті допущено помилку в графі прізвище, імя, по батькові вона вказана як «Трохименко», хоча згідно паспорту громадянина України вона являється «Трофименко». Зазначена помилка перешкоджає їй у вчиненні реєстрації договору оренди земельної ділянки. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив встановити факт належності його довірителю державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯД №730901. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.\~\~\~\~ Свідок [PERSON], підтвердила, що дійсно заявнику був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯД №730901, з помилкою в графі прізвище, а саме «Трохименко», замість вірного «Трофименко» \~\~ Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до державного акту серія ЯД №730901, виданого Новотроїцькою РДА від 10.04.2008 року, вбачається що останній виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до копії паспорту серії МР №325483, виданого 19 серпня 2010 року Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області на ім'я [PERSON],\~\~[INFO], прізвище останньої зазначено [PERSON].\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що державний акт серії ЯД №730901, виданого Новотроїцькою РДА від 10.04.2008 року на ім'я [PERSON], належить дійсно заявнику [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved