Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту. Посилається на те, що 18 вересня 2014 року помер член її сімї [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, що складається із банківського вкладу. Згідно заповіту від 17 вересня 1992 року все майно [PERSON] заповідається їй у повному обсязі. 01 квітня 2016 року вона звернулась до Першої Чернівецької нотаріальної контори із відповідною заявою для оформлення своїх спадкових прав згідно зазначеного заповіту та на підставі якої була заведена спадкова справа № 222/2016. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки в заповіті, разом з її прізвищем зазначено родинне відношення до заповідача майна як «внучка». Зазначає, що з померлим вона проживала з раннього віку та по день смерті, він називав її онукою. Просить встановити факт того, що заповіт, вчинений 17 вересня 1992 року [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом за номером 2-1562, в якому він все те, що буде належати йому на день смерті заповів, як внучці [PERSON], належить їй [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа представник Чернівецької міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала з приводу задоволення вимог заяви [PERSON] Заслухавши пояснення заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Згідно заповіту від 17 вересня 1992 року, [PERSON] все його майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй внучці [PERSON] (а.с.7). 10 грудня 2011 року між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір про вклад «Класичний» № 263511598731, згідно якого, [PERSON] передав банку грошові кошти в сумі 5500 грн. (а.с.11-13). Згідно копії свідоцтва про одруження, 17 липня 1999 року між кушнір [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кушнір» (а.с.6). Із довідки про склад сімї від 29 березня 2016 року, виданої ЖБК № 35, із заявницею разом в квартирі [ADDRESS] по день смерті 18 вересня 2014 року проживав [PERSON] (а.с.10). Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, на підставі заяви заявниці, була заведена спадкова справа №222/2016 р. до майна померлого 18 вересня 2014 року [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не являється онукою померлого [PERSON], який був чоловіком її рідної бабусі, однак проживали однією сімєю з раннього віку заявниці, яка проживала з ними, як б з бабусею та дідусем, спочатку в м.Чернівці на вул. Л.Кобилиці, 16/2, а потім після смерті бабусі проживали з [PERSON] за різними адресами аж до дня його смерті. Свідки [PERSON], [PERSON] Топало Т,О., [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] проживав однією сімєю із заявницею, її чоловіком та дітьми, вони завжди вважали, що це її рідний дідусь, оскільки відносини в сім ї були, як між дідусем та внучкою. Вважаю, що належить встановити факт, що заповіт, вчинений 17 вересня 1992 року [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом за номером 2-1562, в якому він все те, що буде належати йому на день смерті заповів, як внучці [PERSON], належить [PERSON], [INFO], задовольнивши вимоги заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved