Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, де заінтересовані особи: Вугледарський міський центр зайнятості, Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем. Вимоги заяви мотивовані тим, що заявницю наказом №29 від 10.10.2000 року було прийнято на роботу до комунальної установи «Ровеньківська загальноосвітня школа №9 1-3 ступенів» Ровеньківської міської ради Луганської області». У зв'язку з вагітністю наказом №183 від 20 квітня 2012 року роботодавцем надано заявниці відпустку по догляду за дитиною до трьох років з 26 травня 2012 року по [INFO] року. Наказом №4 від 03.04.2017 року за заявою [PERSON] на підставі медичної довідки про стан здоров'я дитини заявниці, останній було надано відпустку по догляду за дитиною до 6 років з 03.04.2017 року по [INFO] року. У 2014 році на території міста Ровеньки Луганської області розпочато проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим заявниця переїхала з зазначеного міста до міста Вугледара Донецької області, де набула статус внутрішньо переміщеної особи. По закінченню періоду відпустки по догляду за дитиною, заявниця звернулась з заявою про звільнення за власним бажанням до роботодавця, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. Заяву про звільнення було задоволено та звільнено [PERSON] наказом №35-к від [INFO] року, однак наказ заявниці не надано, а запис до трудової книжки не внесений. Відсутність встановленого законодавством України факту звільнення [PERSON] з установи, що знаходиться на території не підконтрольній владі України, заважатиме заявниці підтвердити трудовий стаж для призначення пенсії та отримання статусу безробітної внутрішньо переміщеної особи. Тому, заявниця просить суд встановити факт припинення [INFO] року трудових відносин [PERSON] з роботодавцем - комунальною установою «Ровеньківська загальноосвітня школа №9 1-3 ступенів» Ровеньківської міської ради Луганської області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник Вугледарського міського центру зайнятості [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якою просила справу розглядати за її відсутності, вимоги заяви підтримала, не заперечувала про їх задоволення. Представник Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 25). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило. З огляду на те, що представник Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України був повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, а інші сторони надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно паспорту [PERSON] серії [NUMBER], виданого 18 грудня 2004 року Ровеньківським МВУМВС України в Луганській області, остання з 28.10.2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №0000389840 від 02 листопада 2017 року [PERSON] з міста Ровеньки Луганської області перемістилась до міста Вугледара Донецької області, а саме за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається з трудової книжки заявниці серії [NUMBER] [PERSON] наказом №29 від 10.10.2000 року була прийнята на роботу до комунальної установи «Ровеньківська загальноосвітня школа №9 1-3 ступенів» Ровеньківської міської ради Луганської області» (а.с. 4). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON], за останню з жовтня 2000 року по грудень 2006 року від Управління освіти Ровеньківської міської ради до Пенсійного фонду України перераховувались соціальні внески, починаючи з січня 2007 року по січень 2008 року за [PERSON] соціальні внески сплачувало Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради, у період з січня 2008 року по листопад 2008 року, з січня 2010 року по січень 2012 року соціальні внески сплачувались Управлінням освіти Ровеньківської міської ради. Починаючи з травня 2012 року по червень 2014 року за заявницю Управлінням праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради сплачувались внески до Пенсійного фонду України (а.с. 5-6). Згідно витягу з наказу № 183 від 20 квітня 2012 року, виданого Ровеньківською загальноосвітньою школою №9, яка розташована на тимчасово окупованій території України, [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років з 26 травня 2012 року по [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до витягу з наказу №4 від 03 квітня 2017 року, виданого Ровеньківською загальноосвітньою школою №9, яка розташована на тимчасово окупованій території України, за заявою [PERSON] на підставі медичної довідки, останній було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення шести років з 03.04.2017 року по [INFO] року (а.с. 8). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Згідно статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Внутрішньо переміщена особа, яка звільнилася з роботи (припинила інший вид зайнятості), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення іншого виду зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструється як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, соціальні та інші послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття відповідно до законодавства. Внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07 листопада 2014 року, місто Ровеньки Луганської області належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Так, витяги з наказів № 183 від 20 квітня 2012 року та №4 від 03 квітня 2017 року, надані заявницею до суду, не можуть визнаватись належними документами з підстав їх складання установою розташованою на тимчасово окупованій території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується викладеними в заяві про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем обставинами справи, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані по справі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що заявниця на теперішній час позбавлена можливості належно повідомити роботодавця про бажання розірвати трудовий договір, оскільки місце знаходження роботодавця - місто Ровеньки є тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, розірвати укладений між нею та Комунальною установою «Ровеньківська загальноосвітня школа №9 1-3 ступенів» Ровеньківської міської ради Луганської області» трудовий договір за власною ініціативою, суд вважає за можливе встановити факт припинення 02 квітня 2018 року [PERSON], [INFO], трудових відносин з роботодавцем - Комунальною установою «Ровеньківська загальноосвітня школа №9 І-ІІІ ступенів» Ровеньківської міської ради Луганської області. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж визначені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved