Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявники виявили намір відчужити свої частки у квартирі [ADDRESS] . З цього приводу вони звернулись до нотаріуса. Під час прийому нотаріус оглянула представлені ними правовстановлюючі документи на квартиру і виявила, що у договорі купівлі-продажу квартири, у витягу про державну реєстрацію правочинів, у витягу про державну реєстрацію прав та технічному паспорті на квартиру, яку планується відчужити, в написанні їх прізвищ допущено помилки. Так, у договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 02 березня 2011 року, у витягу про державну реєстрацію правочинів від 02 березня 2011 року, у витягу про державну реєстрацію прав від 14 березня 2011 року та технічному паспорті від 25 лютого 2011 року, реєстровий № 24к № 1956323, їх прізвища « [PERSON] » зазначено як « [PERSON] », що не відповідає документам, які посвідчують особу, тобто посвідці на постійне місце проживання Серії [NUMBER] від 15.06.2011 року виданої на ім`я [PERSON] , а також посвідці на постійне місце проживання № [NUMBER] від 19.07.2018 року виданої на ім`я [PERSON] . У зв`язку з цим нотаріус запропонувала їм, як співвласникам нерухомості, звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки без встановлення такого факту вона не вправі нотаріально посвідчити будь-які правочини, пов`язані з відчуженням квартири чи її частки. Таким чином, наявність у вищезгаданих документах такої помилки щодо написання їх прізвищ створює для заявників незручності та призводить до незаконного обмеження їх прав, оскільки через це заявники позбавлені можливості вільно розпоряджатися належними їм частками у праві власності на зазначене житло. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви просили задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Вараського міського нотаріального округу Сусь Любов Улянівна, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, що не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги заявників про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. З копії посвідки на постійне місце проживання Серії [NUMBER] від 15.06.2011 року виданої на ім`я [PERSON] , копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.03.1964, копії трудової книжки від 04.06.1965 та копії картки платника податків встановлено, що один із заявників є [PERSON] , [INFO] , дівоче прізвище « [PERSON] », реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії посвідки на постійне місце проживання № [NUMBER] від 19.07.2018 року виданої на ім`я [PERSON] та копії картки платника податків встановлено, що один із заявників є [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копій договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 02 березня 2011 року, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 9638936 від 02 березня 2011 року, витягу про державну реєстрацію прав № 29287450 від 14 березня 2011 року та технічного паспорта від 25 лютого 2011 року, реєстровий № 24 к № 1956323, встановлено, що у вищевказаних документах у якості покупців, набувачів та власників квартири [ADDRESS] вказано осіб під прізвищем « [PERSON] ». Однак, усі інші особисті дані: дати народжень, реєстраційні номери облікових карток платників податків та адреса реєстрації місця проживання, вказують на те, що вказані у вищезазначених документах особи та заявники є одними і тими ж особами. Будь-яких даних, які б доводили зворотнє чи спростовували факт належності договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS] від 02 березня 2011 року, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 9638936 від 02 березня 2011 року, витягу про державну реєстрацію прав № 29287450 від 14 березня 2011 року та технічного паспорта від 25 лютого 2011 року, реєстровий № 24 к № 1956323, заявникам [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 вказаної постанови суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, вищезазначене, свідчить про те, що договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 02 березня 2011 року, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 9638936 від 02 березня 2011 року, витяг про державну реєстрацію прав № 29287450 від 14 березня 2011 року та технічний паспорт від 25 лютого 2011 року, реєстровий № 24 к № 1956323, належать заявникам, а встановлення такого факту має для заявників юридичне значення, оскільки дозволить їм у повному обсязі використати своє право власності. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved