Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 11 грудня 2003 року у Виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 69. Від шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.05.2005р., виданого виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис № 33. Донька зареєстрована та проживає разом з ними за адресою: [ADDRESS] . Між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вони стали зовсім різними та чужими один одному, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Між ними не виникає спору щодо поділу майна та вирішено в добровільному порядку питання щодо визначення місця проживання дитини та питання щодо витрат по утриманню дитини. Однак з врахуванням віку дитини, вони не можуть розірвати шлюб через органи РАГСУ, тому змушені звертатися до суду з даною заявою про розірвання шлюбу. Примирення між ними неможливе Заявники подали через канцелярію суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просять заяву задовольнити, розірвати шлюб. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 11 грудня 2003 року у виконкомі Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис № 69 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч1. ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ч. 3 цієї статті визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заявники подружні відносини не підтримують, та не ведуть спільного господарства, стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними неможливе. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини, що відповідає вимогам ст. 109 СК України. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відтак, заява про розірвання шлюбу, що надана спільно [PERSON] , [PERSON] , підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved