overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою у якій просять суд звільнити від обов*язків опікуна [PERSON] над [PERSON] та призначити над нею опікуном [PERSON] У заяві зазначено, що 29.12.2014 р. [PERSON] звернулася до Карлівської міськради з проханням звільнити її від обов*язків опікуна над [PERSON], через неможливість виконання своїх обов*язків, у зв*язку з сімейними обставинами. Цього ж дня [PERSON] звернувся з проханням призначити його опікуном над [PERSON], яка є інвалідом та рішенням Карлівського райсуду визнана недієздатною. Дружина [PERSON] не заперечує проти визнання її чоловіка опікуном над [PERSON] Батько недієздатної [PERSON] дав згоду на оформлення опікунства над його дочкою. В судове засідання [PERSON] не з*явився, але надав суду заяву у якій підтримав свої вимоги, справу просить розглядати без його участі. Заявник [PERSON] до суду не з*явилася, хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи до суду не з*явився, але було надано заяву у якій не заперечує проти задоволення заяви, справу просить розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.241 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної опікуном у місячний строк звільняє її від повноважень опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу про що постановляє ухвалу. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2005 року було визнано недієздатною [PERSON], 1958 року народження ( а.с.15). Ухвалою Карлівського райсуду від 23.07.2012 р. ( а.с.13) [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] та призначено її опікуном [PERSON] [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування з заявою про звільнення її від обов*язків опікуна над [PERSON] ( а.с.22). [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування з заявою про покладення на нього обов*язків опікуна над [PERSON] ( а.с.23). З висновку ВК Карлівської міськради від 15.01.2015 р. ( а.с.21) вбачається , що [PERSON] має можливість бути опікуном над недієздатною [PERSON] Отже, дослідивши всі матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення опікуна в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивувала тим, що [PERSON] є його матір`ю. Після її смерті він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Було встановлено, що прізвище матері в свідоцтві про смерть « [PERSON] » не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про шлюб- « [PERSON] ». Вказані розбіжності стали перепоною для оформлення спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] вказане є перепоною для отримання спадщини заявником. У судове засідання заявник, представник заявника не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] . Вказаний факт підтверджено копією свідоцтва про смерть./а.с.7/ Після його смерті спадок фактично прийняла мати заявників, [PERSON] , яка була дружиною померлого. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка не оформила. В свідоцтві про одруження батьків заявників прізвища батьків записані як « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] . Вказаний факт підтверджено копією свідоцтва про смерть./а.с.4/ [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину так як є різниця у прізвищах померлих вказаних в свідоцтві про шлюб та свідоцтвах про смерть. Факт того, що батько заявників [PERSON] є чоловіком [PERSON] підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] , які записані його батьками. /а.с.8/ Пунктом 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин. Викладене приводить суд до висновку про те, що слід встановити факт того, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявники звернулися до суду із заявою, яку мотивували тим, що вони є дітьми [PERSON] . У свідоцтвах про народження заявників в графі мати російською мовою зазначено « [PERSON] », однак в документах, які підтверджують особу матері, російською мовою зазначене ім`я - « [PERSON] ». Оскільки вказана обставина впливає на визначення ставки оподаткування під час вчинення правочинів між дітьми та батьками, вказана обставина порушує права заявників на отримання в дар від матері майна. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник заявників заяву підтримав. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 2 липня 2019 року. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON] в графі мати зазначено російською мовою « [PERSON] » (а.с.14). \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи та копії витягу поквартирної картки, батько [PERSON] , мати [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідки [PERSON] , який являється батьком заявників, [PERSON] , [PERSON] , знайомі заявників, підтвердили той факт, що матір`ю заявників є [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~У цьому випадку досліджені в суді докази дають підстави стверджувати, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Наявність розбіжності у прізвищі позбавляє можливості заявника реалізувати свої права щодо оформлення спадщини, вирішити іншим шляхом вказане питання заявник не має можливості. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заяваю про розірвання шлюбу, вказуючи, що 14 лютого 2007 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, у зв'язку з різницею у характерах, втратою взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпечення умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, його участь у вихованні дитини та розмір аліментів на дитину. Тому просять розірвати шлюб. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2007 року Виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що між заявниками укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 05.10.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Лагодою О.С. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дослідивши надані заявниками докази: свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження дочки, договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, суд доходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. З урахуванням інтересів сторін суд вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ст.ст.104, 109, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. Як на підставу заяви посилаються на те, що з 2007 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини,умов утримання та участі батьків у вихованні, уклавши нотаріально посвідчену договір. Ухвалою суду від 11.03.2019 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання. В судовому засіданні заявники підтримали заяву та просили задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб13.11.2007року у Відділ реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківській області. Актовий запис № 193. Від шлюбу подружжя має дитину- [PERSON], [INFO] До заяви додано нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання та участі батьків у її вихованні, укладений 01.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається зі спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, їх спільна заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З нотаріально посвідченого договору між батьками від 01.03.2019 року також вбачається, що після розірвання шлюбу не будуть порушені права їх дитини. Таким чином, встановлено, що сімейні відносини між заявниками припинені, примирення неможливе, сумісного господарства заявники не ведуть. На підставі викладеного, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви подружжя та розірвання шлюбу між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій вказали, що перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції 16.07.2005 року, актовий запис за № 984. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей Михайла, [INFO], та Владислава, [INFO]. Шлюбні стосунки між подружжям припинилися, на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Заявники просять розірвати шлюб. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Заявниця в судове засідання не зявилась, про час та місце його проведення повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи заявлені вимоги. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви знайшли своє підтвердження. Відповідно до статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують, спільного господарства не ведуть, бажання зберегти шлюб не мають, їхні особисті та майнові права розірванням шлюбу порушені не будуть. Заявники досягли домовленості між собою з приводу того, що діти проживатимуть з батьком та перебуватимуть на його утриманні, а також щодо участі у спілкуванні з дітьми та у вихованні дітей кожним із них. З пояснень заявника, наданих ним в судовому засіданні, встановлено, що він, маючи постійне місце роботи, взмозі надавати дітям необхідне утримання в повному обсязі самостійно, від прийняття аліментних виплат від дружини відмовляється, про що надав суду нотаріально засвідчену заяву. Отже, після розірвання шлюбу не будуть порушені також права неповнолітніх дітей. Таким чином, вимоги заяви слід задовольнити, а шлюб розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати між ними шлюб, зареєстрований 23 лютого 2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Обґрунтовують свої вимоги тим, що з 23 лютого 2008 року перебувають у шлюбі, мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначають, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально, втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Оскільки заявники переконались, що є різними людьми, спроби примиритись не дали позитивних результатів, тому просять задовольнити заяву про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявники заяву підтримали у повному обсязі, просять таку задовольнити, оскільки таке рішення прийнято ними остаточно. Заслухавши вступне слово заявників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 20 лютого 2018 року заявники уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання малолітніх дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні. Відповідно до умов вказаного договору після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю, а батько буде надавати матері аліменти на утримання дітей в сумі 1 500,00 грн.на кожну дитину. За умовами цього договору батько має право безперешкодно спілкуватися з дітьми, а мати не повинна перешкоджати цьому, батько має право безперешкодно забирати дітей в будь-який час за умови завчасного повідомлення про це матері, родичі з боку батька мають право безперешкодно спілкуватися з дітьми. Отже, вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дітей та умови здійснення батьком, який буде проживати окремо, права на особисте виховання дітей, а також умови участі батька в утриманні дітей. Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, оскільки така відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати між ними шлюб, зареєстрований 27 жовтня 1990 року у Верхньояблунській сільській раді Турківського району Львівської області, запис № 36. Обґрунтовують свої вимоги тим, що з 27 жовтня 1990 року перебувають у шлюбі, мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначають, що подружнє життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. З березня 2012 року разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин, прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу між ними, впевнені, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими. Крім цього, вказали, що ця заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі кожного з них. У зв'язку із наведеним, звертаються до суду із даною заявою. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 10.09.2018 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. В судове засідання заявники не з'явилися, через канцелярію суду подали заяви про слухання справи у їх відсутності, в яких вказали, що заяву про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі, просять таку задовольнити. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України судпостановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 жовтня 1990 року у Верхньояблунській сільській раді Турківського району Львівської області, запис № 36. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час вже є повнолітніми. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірванняшлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, оскільки така відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі ст.ст. 24, 105, 109-110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 06.09.2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 344. В обґрунтування заяви заявники посилаються на те, що спільне життя в них не склалося у зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з приводу чого виникають постійні сварки. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними припинені з січня 2014 року, а тому вважають, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Заявники подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглянути за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, зазначивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2014 року Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Заявники перебувають у шлюбі з 06.09.2008 року. Шлюб зареєстровано Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 344. Примирення між сторонами неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 СК України прохання заявників про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved