Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що з 2 вересня 2014 року зустрічається з [PERSON], з яким разом навчались у Грицівському ВПТУ-38. Між ними склались щирі стосунки, взаємне почуття любові та поваги один до одного. На даний час вона вагітна і має намір народити дитину, батьком якої є [PERSON] Вони вирішили одружитись і звернулись з відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, у звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку 18 років. А тому, просить суд надати їй право на шлюб. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, підтвердила обставини викладені у ній. Заінтересована особа [PERSON], яка є матірю неповнолітньої [PERSON], у судовому засіданні заяву визнала, не заперечувала проти надання дочці права на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнав та суду пояснив, що він кохає заявницю, бажає створити з нею сімю та зареєструвати шлюб. Крім того, на даний час вони очікують на народження дитини, оскільки заявниця вагітна. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції [PERSON], у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте, подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, заяву визнала. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України,.за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як встановлено в суді, заявниця [PERSON] народилась 27 травня 1998 року в с.Конотоп Шепетівського району, Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ № 050778, виданим Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району 26.06.1998 року. Таким чином, на час розгляду справи заявниця [PERSON] не досягла шлюбного віку, а саме вісімнадцяти років. Як вбачається з висновку ЛКК № 133 від 22.06.2015 року, виданого Шепетівською центральною районно лікарнею Хмельницької області, [PERSON], знаходиться на обліку по вагітності в Шепетівській жіночій консультації. Термін вагітності 31 тиждень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці, а тому дійшов висновку про необхідність надання їй права на шлюб. В частині задоволення позовної вимоги про негайне виконання рішення суду слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд не вбачає підстав для її задоволення. А тому,

Outcome: partial