Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги наступним. Мати заявниці - [PERSON] померла [INFO] у м. Керч АР Крим та похована 11.11.2014 в м. Керч. На підтвердження вищезазначеного надала копію свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.11.2014, виданого Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим та копію свідоцтва про поховання [PERSON] реєстраційний №1695, виданого КП «Полігон» Керченської міської ради. Заявник вказує, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть є неможливим. Заявник [PERSON] звернулася із заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, де їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, посилаючись на те, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. А тому заявник звернулася до суду для встановлення факту смерті для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. 24.01.2017 заявником до суду була подана заява про розгляд заяви про встановлення факту смерті без її участі та просила суд задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що заявниця є дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими копіями документів: -свідоцтва (повторного) про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.11.2002; -паспорту [PERSON] серії [NUMBER], виданого 20 травня 2002 року Керченським МУГУ МВС України в Криму. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON], місце смерті - м. Керч АР Крим, яка настала [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.11.2014, виданого Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON], [INFO], померла [INFO] у м. Керч. Відповідно до свідоцтва про поховання реєстраційний №1695, виданого КП «Полігон» Керченської міської ради, [PERSON] похоронена на кладовищі у м. Керчі 11.11.2014. Згідно відмови Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві у проведенні державної реєстрації смерті від 09.12.2016 на заяву [PERSON], заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2014, видане Керченським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Документ, що підтверджує факт смерті матері заявниці виданий закладом на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, в т. ч. рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Виходячи з наведеного вище, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved