Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Заявник, звернувшись суду із цією заявою 10 квітня 2018 р. просив продовжити примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], інваліда другої групи, мешканку с. Мигаєве, В-Михайлівського району, Одеської області, до психіатричного закладу Комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №3», розташованої по вул. Больнична, 13 с. Заводівка, Березівського району Одеської області. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, на її перебування у лікарні з 15 червня 2004 р.. На неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Висновком комісії лікарів від 05 квітня 2018 р. хворій рекомендовано продовжити лікування в КУ ООПЛ №3. У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав на підставах викладених у заяві, просив задовольнити. Прокурор доводи викладені у заяві підтримав повністю, також просив заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні пояснень надати не змогла у звязку зі станом свого здоровя. Представник зацікавленої особи заяву підтримав, просив задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Так у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], 21 квітня 1957 р.н, хворіє на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, апатико-абулічний дефект, на лікуванні в ООПЛ №3 перебуває з 15 червня 2004 р.. 06 квітня 2010 р. Березівським районним судом Одеської області, справа №1504/1700/12 вона була визнана недієздатною. Висновком комісії лікарів психіатрів ООПЛ №3 від 05 квітня 2018 р. визначено, що хвора в наслідок свого хронічного психіатричного захворювання, агресивної поведінки, неспроможності себе самостійно обслуговувати, не здатна задовольняти свої життєві потреби, на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, та представляє небезпеку для себе та для оточуючих, у звязку з чим їй необхідно продовжити примусову госпіталізацію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що був у складі комісії лікарів, яка визначила за необхідне продовжити примусову госпіталізацію хворій. [PERSON] страждає важким психічним розладом, який супроводжується нападами галюцинацій, часті загострення. Проявляє ауто агресію та агресію до оточуючих. Потребує постійного догляду так як не здатна себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні. Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає психічною хворобою може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при умові, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у громадянина тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як було вищенаведено хвора відповідає усім критеріям визначеним у ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Так, хвора страждає параноїдной шизофренією, безперервним типом перебігу, апатико-абулічний дефект, потребує постійного догляду так як не здатна себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи у психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. За таких обставин перебування хворого у лікарні у примусовому порядку на строк, що не перевищує 6-ть місяців. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За таких обставин заява КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусової госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved