overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Заявниця 18 травня 2015 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання з [PERSON], який помер [INFO] - однією сім»єю без шлюбу. В заяві [PERSON] посилалася на те, що з 30 березня 2009 року вона проживала однією сім»єю з [PERSON], вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилася спадщина. У відповідності із статтею 1264 ЦК України вона може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON], в своїх письмових поясненнях свідчила, що є сестрою [PERSON]. Знає, що той з 2009 року по [INFO] жив однією сім»єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство. Свідок [PERSON], в своїх письмових поясненнях свідчила, що є родичкою [PERSON]. Знає, що той жив однією сім»єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу більше п»яти років, до дня смерті [PERSON] - [INFO]. Вели спільне господарство. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], складеного депутатом Сербівської сільської ради Кодимськаого району Одеської області 13 травня 2015 року, [PERSON] співмешкала з [PERSON] у того будинку, до [INFO] - дня смерті останнього. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис №122. Дослідивши вимоги заявника та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заявниці в повному обсязі з таких підстав. Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Такі справи розглядаються судом за місцем проживання заявника (ст.257 ЦПК). Заявник зареєстрована в [ADDRESS], тому справа підлягає розглядові Кодимським районним судом. Письмовими поясненнями свідків підтверджено, що заявниця і [PERSON] жили однією сім»єю з 2009 року по [INFO] - день смерті останнього. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Відтак, суд констатує, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу більше п»яти років.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Заявниця 19 вересня 2017 року звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що вона у січні-лютому 2017 року познайомилася з [PERSON] В теперішній час заявниця вагітна, перебуває на обліку в КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», термін вагітності 21 тиждень. [PERSON] має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], але перешкодою цьому є те, що вона не досягла шлюбного віку, оскільки їй виповнилося шістнадцять років. Просила надати їй право на шлюб з [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. Від представника Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла письмова заява з проханням слухати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народилася 01 вересня 2001 року (а.с.3), тобто на час звернення до суду є такою особою, що не досягла шлюбного віку, який для жінки, відповідно до норм ч.1 ст. 22 Сімейного Кодексу України, дорівнює 18 років. В судовому засіданні встановлено, що заявниця, яка досягла 16-ти річного віку, в даний час вагітна та хоче народити дитину. Згідно висновків Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», термін вагітності [PERSON] 21 тиждень (а.с.5а). У відповідності до вимог ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Під час розгляду даної цивільної справи по суті судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити чи не відповідає інтересам заявниці. Навпаки, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, реєстрація шлюбу заявниці із [PERSON], [INFO] повністю відповідає її інтересам, та інтересам майбутньої дитини. Враховуючи вищенаведене, а також те, що вимоги заявника не суперечать її інтересам, відповідають інтересом її майбутній дитині, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заявника та необхідності надати заявниці [PERSON], [INFO], право на укладення шлюбу із [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Заявниця, 19 липня 2017 року звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що в трудовій книжці (П-1 № [NUMBER]), яка підтверджує стаж її роботи та яка була заповнена 20 серпня 1982 року невірно вказане її ім'я, а саме зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». На даний час вона звернулася до органів пенсійного фонду України з питання оформлення пенсії, але в зв'язку з тим, що ім'я, яке зазначене в трудовій книжці не відповідає імені, яке зазначене в паспорті громадянина України вона не може підтвердити свій стаж роботи. Вважає, що при заповненні трудової книжки була допущена технічна помилка в написанні її імені, а тому просила суд встановити факт належності трудової книжки, заповненої 20 серпня 1982 року на ім'я [PERSON], їй [PERSON]. Заявниця в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Заінтересована особа - представник Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в судове засідання не прибув, однак начальник Управління подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) [PERSON] народилася [INFO] року. Після одруження заявниця змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно паспорта громадянина України (серія [NUMBER]), виданого Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 2 вересня 1996 року, заявниця зазначена як [PERSON], [INFO], уродженка к/р Іскікаунчи Яншюльського району Ташкентської області. Відповідно до архівної довідки Трудового архіву Білозерського району Херсонської області № 0-1-52/498 від 22 червня 2017 року, у документах архівного фонду Сільськогосподарського кооперативу «Радянська Земля», радгоспу «Радянська Земля» та КСП «Радянська Земля», у відомостях нарахування заробітної плати значиться [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) прибиральницею клубу відділу ЖКГ, робочою підсобного цеху. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, прізвищем, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином , суд приходить до висновку про задоволення заяви, так як при заповненні трудової книжки на ім'я [PERSON], [INFO] була допущена описка в написанні імені власника трудової книжки, а саме зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Заявниця 20.05.2019 року звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі, [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Севастополі, Автономної Республіки Крим, а також встановити дані про її батьків. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Севастополі під час її перебування на тимчасово окупованій території України Автономної Республіки Крим. Свідоцтво про народження дитини видане на тимчасово окупованій території України Автономної Республіки Крим, та не має юридичної сили. Встановлення зазначеного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про народження. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заінтересована особа [PERSON] , в судовому засіданні заявив про визнання батьківства дитини, прохав задовольнити заяву. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , на підтвердження чого нелегітимним органом Відділу запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 30.04.2019 року. Дане свідоцтво видане на тимчасово окупованій території України та не має юридичної сили, оскільки видане неповноважним органом. Відповідно до ст. 317 ЦПК України суд вправі встановити факт народження особи на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє їй у подальшому отримати свідоцтво про народження дитини. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, що передбачено ст. 317 ЦПК України, оскільки факт народження [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Заявниця 20.12.2021 року звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті матері заявниці, [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , смерть мала місце [INFO] , місце смерті м. Донецьк, Україна. Свої вимоги мотивує тим, що свідоцтво про смерть матері видане на тимчасово окупованій території України, та не має юридичної сили, в зв`язку з чим вона позбавлена можливості повідомити орган пенсійного фонду України про припинення нарахування померлій пенсії. Заявник у судовому засіданні повністю підтримала подану заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , на підтвердження чого нелегітимним органом Куйбишевського відділу запису актів цивільного стану м. Донецька видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 20.11.2021 року. Дане свідоцтво видане на тимчасово окупованій території України та не має юридичної сили, оскільки видане неповноважним органом. Відповідно до ст. 317 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй у подальшому реалізувати своє право на прийняття спадщини. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що передбачено ст. 317 ЦПК України, оскільки факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Заявниця 21.05.2014 року звернулася до суду з заявою в якій вказав, що він з метою призначення компенсації він звернувся до УПСЗН м. Селидове Донецької області. Підчас перевірки документів, посадовими особами УПСЗН м. Селидове було встановлено, що в трудовій книжці замість вірно по батькові російською «Георгиевич» помилково зазначено російською «[PERSON]». Просить суд встановити факт того, що трудова книжка, заповнена 14.07.1972 року на ім'я російською «[PERSON]» належить - [PERSON]. Заявниця, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явилась, надала суду заяву з проханням розглянути заяву без її участі. Представник заінтересованої особи Управління праці і соціального захисту населення в м. Селидове Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з,явився, надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] виданий відділом міліції м. Українська Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області 25.08.1999 р. на ім.'я [PERSON], зазначено російською «[PERSON]». Згідно копії трудової книжки, виданої 14.07.1972 року на ім'я російською «[PERSON]» та згідно вкладиша заповненого 08.09.1981 р. зазначено російською «[PERSON]».. Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України передбачає, що ім'я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того органи державної влади у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК України. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. На підставі ст. 294 ЦК України фізична особа має право на ім'я, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене, якщо перекручення було здійснено у документі, такий документ підлягає заміні. Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що заяву необхідно задовольнити, оскільки всі докази свідчать про те, що трудова книжка, заповнена 14.07.1972 року на ім'я російською «[PERSON]» належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Заявниця 22.04.2014 р. звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.07.1991 року. Спільних дітей не мають. Шлюбні відносини не склалися. На теперішній час [PERSON] знаходиться в містах позбавлення волі. З вересня 2000 р. вони разом не проживають. Просить суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON] , стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Заявниця в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З Єнакіївської виправної колонії № 52, де відбуває покарання [PERSON] надійшла заява [PERSON], в якій він зазначив, що із заявою [PERSON] згоден. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Гірницькою міською радою м.Селидове Донецької області, 27.07.1991 року [PERSON] та [PERSON] зарєстрували шлюб, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 57. Згідно повідомлення в.о. начальника Єнакієвської ВК № 52 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Донецькій області №17/1698 від 14.05.2014 року та повідомлення заступника голови Апеляційного суду Донецької області №15758/14-125/04 арх. від 20.05.2014 року , засуджений [PERSON], [INFO] відбуває покарання в Єнакієвській ВК № 52 за вироком Апеляційного суду Донецької області від 04.03.2004 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заяву необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки [PERSON] визнав заяву і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення заяви. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Заявниця 22 вересня 2014 року звернулась до суду із вищевказаною заявою та просить надати їй права на шлюб . В судовому засіданні в обгрунування заяви пояснила, що вона та [PERSON] більше ніж пів року проживають разом, на теперішній час вона стоїть на обліку по вагітності, вони мають намір створити сім'ю, одружитись, але на цей час вона не досягла шлюбного віку 18 років, просить надати їй право на шлюб з [PERSON] Зацікавлені особи: [PERSON] мати заявниці, [PERSON] , представник служби у справах неповнолітніх прохали заяву задовольнити. Вислухавши учасників судового процесу дослідивши матеріали справи , суд вважає заяву такою ,що підлягає задоволенню. Судом встановлені такти на відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правими ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінок встановлений 18 років. Як вбачається з свідоцтва про народження ( серія [NUMBER], виданого Гетманівськоїю сільською радою Шевченківського району Харківської області) [PERSON] народилась [INFO] , тобто на теперішній час їй виповнилось 17 років. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи , що [PERSON] та [PERSON] мають намір одружитися , також той факт ,що заявниця вагітна , виходячи з її інтересів суд вважає ,що заява [PERSON] підлягає зажлаовленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Заявниця 24.06.2016 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що [INFO] року у м. Єнакієве помер її чоловік - [PERSON], факт його смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 281, що видане 29.04.2016 року Республіканського бюро СМЕ, при цьому причиною смерті став атеросклеротичний коронаросклероз. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті - м. Єнакієве є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. Вона зверталася до ВДРАЦС Полтавського РУЮ, отримала відмову у проведенні реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Прохала встановити факт смерті [PERSON], [INFO], що настала [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області. В судове засідання сторони не з»явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. Заявниця надала заяву про розгляд справу в її відсутності, прохала заяву задовольнити ( а. с. 14 ). Представник заінтересованої особи - Полтавського районного Відділу ДРАЦС ГУЮ у Полтавській області прохав розглядати справу у його відсутності, поклався на розсуд суду ( а. с. 15 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлені всі обставини, на які послалася в заяві заявниця і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 9. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи , їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт ( рішення, документ ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 року затверджено «Перелік населених пунктів», на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Єнакієве Донецької області, на території якого [INFO] року помер [PERSON] Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 256, 257-1 ЦПК України, так як заявницею доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Заявниця 24.12.2015 року звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту щодо належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в згідно державного акту на право приватної власності на землю їй належить земельна ділянка площею 0,51 га. в межах згідно з планом на [ADDRESS]. Зараз вона займається оформленням кадастрового номеру на дану земельну ділянку, але не має можливості цього зробити, оскільки у її паспорті, пенсійному посвідченні, довідці про ідентифікаційний код та інших документах її прізвище записано як : «[PERSON]», а в державному акті : «[PERSON]». Згідно ст. 256 ч. І п. 5 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема фактів реєстрації шлюбу та належності правовстановлюючих документів . У відповідності до cт. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Підтвердження даного юридичного факту їй необхідно для виникнення в неї певних прав. Прохала встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого головою Тахтаулівської сільради Народних депутатів 25.12.1995 року на прізвище : «[PERSON]». В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, заявниця заяву підтримала, надавши можливі докази в її підтвердження ( а. с. 22 ). Представник зацікавленої особи - Відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області при винесенні рішення послався на розсуд суду та не мав заперечень щодо заяви ( а. с. 20 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд даної справи по суті у відсутності належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них заяв. Судом встановлені всі обставини, на які послалася в заяві заявниця і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 4 - 11. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що вона підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, так як заявницею доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявниці.

Outcome: approved