Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Заявники звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви покликаються на те, що між ним було укладено шлюб 16.04.1992 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис /№581/. Від даного шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є наступні обставини. Відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені з 2017 року, сім`я повністю розпалась. Шлюб існує формально, просять такий розірвати. Після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті права, а також права їх дітей. Просять розірвати шлюб. У судове засідання заявники не з`явилися, однак в позовній заяві зазначили, що просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 16.04.1992 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис /№581/, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя заявники мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] актовий запис №6067 та серії [NUMBER] актовий запис №2235 відповідно. У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заявники подружні відносини не підтримують, разом не проживають та не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними не можливе. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсності волі дружини та чоловіка, після розірвання не будуть порушенні їх особисті права, а також права їх дітей, що відповідає вимогам ст.109 СК України. Заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved