Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Заявник звернулась\~до суду\~з вказаною\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт постійного\~проживання [PERSON] ,\~який помер [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину вищевказаної квартири, спадкоємцем за законом був її син [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] не має. На час відкриття спадщини [PERSON] фактично проживала у вищезгаданій квартирі з батьком заявника [PERSON] , однак була фактично зареєстрована за іншою. Після смерті [PERSON] [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. Однак, фактично спадщину [PERSON] прийняв, оскільки проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, яку заявник оформила у встановленому законом порядку, проте оформити спадщину на іншу Ѕ частину згаданої квартири, яка належала її бабусі вона не може, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови зазначено, що що на час відкриття спадщини [PERSON] хоч фактично і проживала разом з батьком заявника [PERSON] однак була зареєстрована за іншою адресою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 24.01.2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2019 року задоволено клопотання представника заявника про виклик та допит свідків та витребувано матеріали спадкової справи. 28.05.2019 року представником заявника подано заяву про уточнення позовних вимог. 03.06.2019 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення додаткових письмових доказів. В судове засідання заявника та його представник не з`явились, представником заявника подано заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухав дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 04.09.1998 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Л.Ю за реєстровим №1923 [PERSON] та [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] (арк. справи 8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2009 р. (арк. справи 9). [PERSON] , народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.07.1964 р. (арк. справи 11). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00020372252 від 15.06.2018 року вбачається, що [PERSON] 10.08.1963 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Даний шлюб було розірвано 13.07.1974 року. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00020372140 від 15.06.2018 року вбачається, що [PERSON] 24.05.1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2018 року (арк. справи 12). Відповідно до довідки №16-14-3204 про реєстрацію місця проживання, виданої 21.04.2018 року Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради Курнов Юрій Іванович зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 14). [PERSON] , народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.1987 року (арк. справи 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29.07.2016 року вбачається, що [PERSON] 29.07.2016 року зареєструвала шлюб та після реєстрації шлюбу змінила прізвища на [PERSON] (арк. справи 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.10.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. за реєстровим №1781 вбачається, що [PERSON] отримала спадщину, після смерті [PERSON] , яка складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] (арк. справи 17). 01.11.2018 року Приватним підприємством «Жилсервіс» складено акт №110 відповідно до якого встановлено, що [PERSON] на день її смерті ( [INFO] ) проживала разом з сином [PERSON] та вели з ним сумісне господарство в квартирі [ADDRESS] (арк. справи 19). Згідно довідки №218/01-16 виданої 01.02.2019 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (арк. справи 61). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що проживає в будинку [ADDRESS] . Вказав, що за життя [PERSON] проживав разом з [PERSON] на одному поверсі. У 2009 році він по сусідські заходив до них у гості. [PERSON] хворіла, [PERSON] за нею доглядав, годував, прибирав та викликав лікарів у разі необхідності. Коли померла [PERSON] то поховання організовував [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала разом зі своїм сином [PERSON] [PERSON] знає 30 років, вони разом працювали. [PERSON] померла у 2009 році та приблизно за рік до своєї смерті вона проживала разом з сином [PERSON] який за нею повністю доглядав, оскільки вона хворіла, проте не міг тільки її купати то це робила вона. [PERSON] померла у квартирі де проживала разом з сином [PERSON] . Дослідивши матеріали спадкової справи №19/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведеної 06 квітня 2018 року у Приватним нотаріусом Херсонського міського суду Херсонської області Голодюк О.М. встановлено наступне. 06.04.2018 року до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (арк. справи 48 зворотня сторона). 25.10.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. за реєстровим №1781, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , (спадщина на яку видано це свідоцтво яка складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] ) (арк. справи 56 зворотня сторона). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Батько та бабуся заявника померли, іншого способу встановити факт сумісного проживання за адресою реєстрації бабусі іншим шляхом неможливо, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті бабусі - [PERSON] , яку фактично прийняв [PERSON] - батько заявника, в судовому засіданні факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] доведений в сукупності матеріалами справи та показами свідків [PERSON] та [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 21 червня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved