Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що [PERSON] з 1974 року проживала разом з [PERSON], без реєстрації шлюбу. [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки в нею відсутнє свідоцтво про шлюб з [PERSON] Просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені вимоги, просять задовольнити заяву та встановити даний факт, так як він має юридичне значення для [PERSON] при оформлені спадщини. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні вимоги заяви визнав, не заперечує проти її задоволення. Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Аналізуючи докази та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: -Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року; -Відповідно до довідки Щорсівської сільської ради від 29.04.2014 року № 339, [PERSON] з 1974 року і до моменту смерті [INFO] року, проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що знають [PERSON] на протязі багатьох років, вона дійсно проживала з [PERSON] як одна родина, вели сумісне господарство. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування якщо постійне проживання особи із спадкоємцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, визначено, що При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення вимог заяви. Встановлення даного факту має юридичне значення, бо від нього залежить право [PERSON] на отримання спадщини. Заявник надав суду достатньо доказів того, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] з 1974 року по день його смерті [INFO] року.

Outcome: approved