Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] 07 жовтня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою [INFO] [PERSON], як між онукою та бабою. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та пояснила, що є онукою [PERSON], яка померла [INFO], залишивши після себе спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Грабівської сільської ради Кодимського району. У зв'язку з цим заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття цієї спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповіту через відсутність документального підтвердження факту їх родинних відносин. У зв'язку з цим просила свою заяву задовольнити та в судовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], як між онукою та бабою, що потрібно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник заінтересованої особи - Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без нього. З вимогами заявниці погодився (заява №02-16/384 від 13 листопада 2014 року). Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, які є у справі, суд, враховуючи визнання вимог заявниці Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, вважає можливим заяву задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин. Такі справи розглядаються судом за місцем проживання заявника (ст.257 ЦПК України). Заявниця [PERSON] з 1999 року зареєстрована в с.Грабове Кодимського району Одеської області, тому вказана справа підсудна Кодимському районному суду. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлені такі обставини. Заявниця [PERSON] народилась [INFO]. У свідоцтві про її народження серії [NUMBER], виданому 01 червня 1982 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Мати заявниці - [PERSON] до шлюбу мала прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 04 листопада 1973 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, відповідно до якого 04 листопада 1973 року мати заявниці уклала шлюб з [PERSON], змінивши своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Матір'ю [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 жовтня 1954 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, є [PERSON] (баба заявниці). Прізвище, ім»я та по батькові вказаної особи (баби заявниці) в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому 25 квітня 1996 року зазначено «[PERSON]». Таке ж прізвище зазначене і в свідоцтві про її смерть серії [NUMBER], виданому 17 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Таким чином, допущена розбіжність у зазначенні прізвища [PERSON] у свідоцтві про її смерть та у свідоцтві про народження матері заявниці [PERSON] документально не підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON], як між онукою та бабою. В той же час, сукупність встановлених судом обставин є належним доказом того, що заявниця [PERSON] та померла [PERSON] є онукою та бабою, оскільки донька останньої - [PERSON] є матір'ю заявниці, а перешкодою для визнання цього юридичного факту в позасудовому порядку є помилка в зазначенні прізвища померлої, тому суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити. Водночас, суд звертає увагу на те, що відсутність документального підтвердження факту родинних відносин між заявницею [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] не є перешкодою для отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позаяк своїм заповітом від 22 квітня 2002 року спадкодавець [PERSON] все належне їй майно, а також все те, що буде їй належати на момент її смерті, заповіла заявниці [PERSON] Відтак, спадкування належної померлій спадщини має здійснюватися за заповітом, а тому доведеність чи недоведеність факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] визначального значення не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved