Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері, в якій зазначає, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] не має можливості, оскільки документ про смерть матері виданий на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник з метою подальшої реалізації прав на спадщину та отримання соціальних виплат просить встановити факт смерті матері у судовому порядку. 03 березня 2020 року винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, в поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, що передбачено п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України. За правилами ч.ч.1,2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] уродженки Тамбовської області, Мордовського району, с. Мала Данилівка, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, копією паспорту, іншими доказами. Відповідно довідки про причину смерті №78 від 23.12.2019 року виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 міста Донецька вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертонічною хворобою. Кіровським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 23.12.2019 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Заявник зверталась із заявою до заінтересованої особи, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері по причині відсутності належних повноважень органу, що видав свідоцтво, що підтверджується відмовою Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №109/21.17-68 від 25.02.2020 року. Оцінивши надані суду докази у їх сукупності суд вважає встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] уродженка Тамбовської області, Мордовського району, с. Мала Данилівка померла [INFO] в місті Донецьку, Донецької області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України № 254-VІІІ від 17.03.2016 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України (Закону). Таким чином, зібраними по справі доказами підтверджується факт смерті [PERSON] на який посилається заявник у своїй заяві. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved