Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт спільного проживання з батьком [PERSON] до дня його смерті, яка настала [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, після смерті батька залишилося спадкове майно. Після смерті спадкодавця, він спадщину прийняв, користується спадковим майном, тим самим не відмовлявся від прийняття спадкового майна. Однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Оскільки заявник не відмовився від спадщини і фактично її прийняв, вважав, що спадщину прийняв фактом спільного проживання, просить суд встановити факт проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на [INFO]. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, але надали до суду письмові заяви, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, заяву просили задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської областів судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком вказано - [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а. с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть від 09.01.2007 р., [PERSON] , померла [INFO] (а. с. 10). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 23.04.2003 р. вбачається, що померлій [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,60 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Теплицької сільської ради Одеської області (а.с.12, 13-15). Відповідно до заповіту від 26.05.2006 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, викладеного російською мовою [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно (а. с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а. с. 17). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01.02.2006 р. вбачається, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 5,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 19). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 15.06.2010 р. вбачається, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,0831 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 15.06.2010 р. вбачається, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована [ADDRESS] (а.с.26). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2007 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2007 р., технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, [PERSON] належав, житловий будинок розташований по [ADDRESS] (а.с.20-22, 23, 24). Відповідно до заповіту від 26.05.2006 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, викладеного російською мовою [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно (а. с. 16). Відповідно акту опитування свідків від 10.07.2018 р. та довідки № 818 від 10.07.2018 р. виданих Теплицькою сільською радою Арцизького району Одеської області, [PERSON] дійсно проживав сумісно з [PERSON] , по день його смерті, яка наступила [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28, 29). Заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини, та відсутністю факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної контори № 1188/02-14 від 10.08.2018 року (а. с. 30). У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявника та [PERSON] на день його смерті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі ч. 2 ст. 315,

Outcome: approved