Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що він являється власником приватного жилого будинку № 4 по вулиці Желєзнодорожній в смт. Міловому Луганської області на підставі Договору купівлі-продажу від 18 січня 2000 року, посвідченого тодішнім державним нотаріусом Міловської ДНК [PERSON] і зареєстрованого в державному реєстрі за № 70. У цьому році, він став займатись питаннями можливого переоформлення права власності на цей будинок, та земельну ділянку, на іншу особу. Став збирати документи, необхідні для такого переоформлення, однак зясувалося, що правовстановлюючі документи на його будинок, та земельну ділянку, а також особисті документи, а саме паспорт, містять ряд суттєвих розбіжностей, у дечому не відповідають одне іншому, тому без вирішення цього питання у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається можливим йому переоформити свою нерухомість, зокрема: - у Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 18.01.2000р. вказано, що цей будинок № 4 розташований по вулиці Залізнична (українською мовою) у смт. Міловому Луганської області; - у штампі про прописку за місцем проживання у паспорті Заявника значиться будинок № 4 саме, по вулиці Желєзнодорожна (українською мовою), тому що згідно рішення Міловської селищної ради від 17.10.2002 р. № 3/49 «Про затвердження назв вулиць, провулків, тупиків, розташованих на території Міловської селищної ради» затверджено назву вулиці українською мовою, саме, Желєзнодорожна. Факт належності Заявнику на праві приватної власності цілого будинку № 4 з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вулиці Желєзнодорожній у смт. Міловому Луганської області на підставі Договору купівлі-продажу від 18.01.2000 р. має суттєве юридичне значення для підтвердження наявності Заявника ніким не оспорюваного права власності на дане житло та створення умов для реалізації Заявником своїх особистих майнових прав, зокрема права на його відчуження. Доказами даного юридичного факту, а саме, належності Заявнику, Договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.01.2000 р. являються: Технічний паспорт на дане домоволодіння від 29.02.2000р., державний акт на земельну ділянку для його обслуговування площею 0,0872 га серії ЯК № 487252 від 23.07.2010 р., паспорт ЕН № 803105, виданий Міловським РВ УМВС України в Луганській області 30.04.2011 р., зі штампом про реєстрацію проживання, архівна довідка Міловської райдержадміністрації про відсутність у смт. Міловому вулиці Залізничної, а наявність Желєзнодорожної. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник зацікавленої особи Міловської селищної ради, також надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення вимог не заперечують. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.01.2000 року [PERSON] продала [PERSON] будинок, розташований за адресою: смт. Мілове вул. Залізнична, 4 Міловського району Луганської області. (а.с. 6). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовлено на адресу: вуд. Желєзнодорожна, 4, Заявнику [PERSON] (а.с. 7-8). Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: смт. Мілове, вул. Желєзнодорожна, 4 видано на імя [PERSON] (а.с. 10). Згідно архівної довідки, в архівних документах Міловської селищної ради за 1994-2005 роки відсутні відомості про вулицю Залізничну в смт. Мілове. Тобто в даному випадку, очевидно, було допущено помилку нотаріусом, який за власною ініціативою при укладенні договору купівлі-продажу 18.01.2000 року здійснив переклад вулиці Желєзнодорожная на Залізнична, що призвело до наступних наслідків. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ч. 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких підстав, суд не вбачає перешкод для задоволення заявлених вимог Заявником, оскільки як видно з наданих документів вбачаються очевидні помилки в правоустановлюючих документах. Визнання вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved