overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Заявники просять встановити факт народження їх дитини - доньки [PERSON], яка народилась [INFO] в пологовому будинку м. Рубіжне, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 98. Заявники перебувають в цивільному шлюбі та мешкають разом ще з 1998 року. У зв'язку з правовою необізнаністю та тяжким матеріальним становищем вони своєчасно не звернулися до органів РАЦС для отримання свідоцтва про народження дитини, але зараз після звернення їм було відмовлено в видачі свідоцтва про народження доньки, оскільки в медичному свідоцтві про народження зі слів матері прізвище матері дитини записане як [PERSON], тоді як згідно до паспорту прізвище матері дитини [PERSON], тому заявники вимушені були звернутися до суду з заявою, для подальшого оформлення документів. У судовому засіданні заявники підтримали свої вимоги, пояснивши, що перебувають в цивільному шлюбі та мешкають разом ще з 1998 року від шлюбу мають доньку [PERSON] 1999 року народження, яка мешкає з ними і ними виховується. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши заявників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника з наступних підстав. Відповідно до приписів п 7 ч1ст 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрацій актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що згідно паспортних даних та довідки заявники, - [PERSON], який народився [INFO] в м. Кремінна Луганської області та [PERSON], яка народилася [INFO] в селищі Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с.4-5,7) перебувають в цивільному шлюбі та мешкають разом за адресою [ADDRESS] та мають від шлюбу доньку [PERSON] [INFO], яка виховується ними та мешкає разом з ними. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 98 від 17.09.2014 року виданого ЦМЛ м. Рубіжне заявник [PERSON] [INFO] народила дитину (дівчинка) в пологовому будинку м.Рубіжне Луганської області (а.с.6). Згідно довідки № 5 від 23.09.2014 року [PERSON] навчалася в Житлівській ЗОШ І-ІІ ступенів Кремінського району Луганської області з вересня 2005 по травень 2009 навчального року і закінчила 4 класи початкової школи (а.с.8). Таким чином встановлено що [PERSON] дійсно народилася [INFO] в пологовому будинку м.Рубіжне Луганської області, батьками якої є заявники: батько - [PERSON] [INFO], який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та мати - [PERSON] [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], які перебувають у цивільному шлюбі ще з 1998 року та мешкають разом за адресою [ADDRESS]. Враховуючи наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Заявники просять встановити факт народження їх спільної доньки: [PERSON], 19.06.2014 року у м.Керч АР Крим, посилаючись на те, що їхня дитина народилась на тимчасово окупованій території АР Крим, а видані їм на цій території документи про народження дитини відповідно до законодавства України є недійсними у звязку з чим порушуються права дитини та батьків. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2014 року у м.Керч АР Крим народилася дівчинка [PERSON], батьками якої є заявники: [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим на тимчасово окупованій території АР Крим 08.08.2015 року Керчинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів громадянського стану Миністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження дитини. Факт народження у [PERSON] 19.06.2014 року дитини також підтверджується обмінною картою пологового будинку м.Керч АР Крим. Згідно свідоцтва про одруження виданого 27.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Керченського міського управління юстиції АР Крим заявники з 27.12.2002 року перебувають у шлюбі. Відповідно до ст.ст. 1, 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією, а ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо вони створені у порядку, не передбаченому законом, а видані цими органами акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. За таких обставин, з урахуванням того, що наявні у заявників документи про народження дитини видані на тимчасовій окупованій території згідно чинного законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків, а державна реєстрація дитини в іншому порядку ніж судовому за склавшихся обставин неможлива, суд вважає необхідним, в силу ст.ст. 315, 317 ЦПК України, задовольнити заявлені ними вимоги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт народження дитини в певний час в певному місці, а підстав для відмови в задоволенні вимог заявників суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Заявники просять встановити факт народження сина: [PERSON] 11.02.2016 року у м.Севастополь АР Крим у неї, [PERSON], як матері дитини та батька дитини [PERSON], посилаючись на те, що їхня дитина народилась на тимчасово окупованій території АР Крим, а видані їм на цій території документи про народження дитини є недійсними, у звязку з чим порушуються права дитини та батьків.\~ Заявники в судове засідання не з»явилися. Їхній представник [PERSON] надав заяву, в якій просив заяву задовольнити, проводити розгляд справи без його участі та участі заявників. Заінтересована особа повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 11.02.2016 року у м.Севастополь АР Крим народився хлопчик [PERSON], батьками якого є заявники [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим на тимчасово окупованій території АР Крим видано медичну довідку про народження серії 67 №160924 від 18.02.2016 року. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією, а ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо вони створені у порядку, не передбаченому законом, а видані цими органами акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. За таких обставин, з урахуванням того, що наявні у заявника документи про народження дитини видані на тимчасовій окупованій території згідно чинного законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків, а державна реєстрація дитини в іншому порядку ніж судовому за склавшихся обставин неможлива, суд вважає необхідним, в силу ст. ст. 256-259 ЦПК України, задовольнити заявлені ними вимоги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт народження дитини в певний час в певному місці, а підстав для відмови в задоволенні вимог заявників суд не вбачає. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Заявники просять встановити факт народження у них, як матері дитини та батька дитини сина: [PERSON] 21.08.2015 року у м.Сімферополі АР Крим, посилаючись на те, що їхня дитина народилась на тимчасово окупованій території АР Крим, а видані їм на цій території документи про народження дитини є недійсними у звязку з чим порушуються права дитини та батьків. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2015 року у м.Сімферополі АР Крим народився хлопчик [PERSON], батьками якого є заявники [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим на тимчасово окупованій території АР Крим видане 10 вересня 2015 р. свідоцтво №І-АЯ № 594865 про народження Алуштинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №411. На підставі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією, а ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо вони створені у порядку, не передбаченому законом, а видані цими органами акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. За таких обставин, з урахуванням того, що наявні у заявників документи про народження дитини видані на тимчасовій окупованій території згідно чинного законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків, а державна реєстрація дитини в іншому порядку ніж судовому за обставин, що склалися, неможлива, суд вважає необхідним, в силу ст.ст. 256-259 ЦПК України, задовольнити заявлені ними вимоги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт народження дитини в певний час в певному місці, а підстав для відмови в задоволенні вимог заявників суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Заявники просять встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали з [PERSON] однією сімєю на день його смерті 23 грудня 2013 року. В судовому засіданні заявники свою заяву підтримали і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій не заперечує щодо задоволення заяви, просить розглянути справу без його участі. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Заявники постійно проживали з [PERSON] до дня його смерті, однією сімєю, що подтверджується свідоцтвом про народження, актом депутата та показами свідків. Факт проживання однією сімєю заявників та [PERSON] підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 23 грудня 2013 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] заявники звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду по питанню встановлення факту проживання однією сімєю. У звязку з цим, [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявою до суду. Встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, оскільки необхідне їм для оформлення спадщини. Чинне законодавство України не передбачає іншого порядку встановлення цього факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Заявники просять встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361, виданий [PERSON] належить [PERSON], яка померла 25.04.2015 року, посилаючись на те, що 27.05.2002 р., на підставі рішення 23 сесії ХХІІІ скликання Сквирської міської ради народних депутатів від 08.02.2002 р. матері, [PERSON], видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361 на земельну ділянку площею 0,0846 га, розташовану на території м.Сквира, Сквирська міськрада, СТ «Колос», для ведення садівництва. 25.04.2015 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у складі земельної ділянки площею 0,0846 га, розташовану на території м. Сквира, Сквирська міськрада, СТ «Колос», для ведення садівництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361. У державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361 зазначено прізвище спадкодавця «Гандзюк», відповідно до свідоцтва про смерть «Ганзюк» і не має можливості внести до даного документа відповідні виправлення. Встановлення юридичного факту необхідно для оформлення заявниками спадщини. Заявники в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримують. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена, заперечень щодо заяви не має. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом установлено, що 27.05.2002 р., на підставі рішення 23 сесії ХХІІІ скликання Сквирської міської ради народних депутатів від 08.02.2002 р. матері заявників, [PERSON], видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361 на земельну ділянку площею 0,0846 га, розташовану на території м.Сквира, Сквирська міськрада, СТ «Колос», для ведення садівництва. 25.04.2015 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у складі земельної ділянки площею 0,0846 га, розташовану на території м. Сквира, Сквирська міськрада, СТ «Колос», для ведення садівництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361. У державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 024361 зазначено прізвище спадкодавця «Гандзюк», відповідно до свідоцтва про смерть «Ганзюк» і не має можливості внести до даного документа відповідні виправлення. Факт, про встановлення якого просять заявники, мають для них юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Заявники просять встановити факт, що право власності на 7/20 частини житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею - 109,2 кв.м, житловою площею - 62 кв.м, підсобною площею 47,2 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.08.1987 року, виданого держаним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER], належить їм в рівних частках посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.1987 року, виданого держаним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER], мають у власності 7/20 частини житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею - 109,2 кв.м, житловою площею - 62 кв.м, підсобною площею 47,2 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. З плином часу оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно втрачено. Встановлення юридичного факту необхідно для вільного володіння та розпорядження зазначеним нерухомим майном. Заявники в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримують. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, заперечень щодо заяви не має. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.1987 року, виданого держаним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER], заявники мають у власності 7/20 частини житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею - 109,2 кв.м, житловою площею - 62 кв.м, підсобною площею 47,2 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. З плином часу оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно втрачено. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, оскільки надає право на вільне володіння та розпорядження нерухомим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Заявники просять встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS], видане 17.06.1993 року органом приватизації Сквирського міськвиконкому, згідно з розпорядженням № 106 від 17.06.1993 року, належить їм, посилаючись на те, що 17.06.1993 року, згідно з розпорядженням № 106 від 17.06.1993 року, органом приватизації Сквирського міськвиконкому їм видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS]. У свідоцтві про право власності на житло, виданого 17.06.1993 року органом приватизації Сквирського міськвиконкому, згідно з розпорядженням № 106 від 17.06.1993 року, прізвище заявників зазначено «Заболотня», «Заболотній», відповідно до паспорта громадянина України, прізвище «Заболотна», «Заболотний» і не має можливості внести до свідоцтва про право власності на житло відповідні виправлення. Встановлення юридичного факту необхідно для вчинення правочину. Заявники в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримують. Заінтересована особи в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, заперечень щодо заяви не має. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом установлено, що 17.06.1993 року, згідно з розпорядженням № 106 від 17.06.1993 року, органом приватизації Сквирського міськвиконкому заявникам видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS]. У свідоцтві про право власності на житло, виданого 17.06.1993 року органом приватизації Сквирського міськвиконкому, згідно з розпорядженням № 106 від 17.06.1993 року, прізвище заявників зазначено «Заболотня», «Заболотній», відповідно до паспорта громадянина України, прізвище «Заболотна», «Заболотний» і не має можливості внести до свідоцтва про право власності на житло відповідні виправлення. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, оскільки надає право на вчинення правочину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований у 1995 році. Вказували, що останні роки сімейні стосунки погіршились, постійно виникають сварки, у звязку з чим, вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться і вони проживають роздільно. На відновлення сімї вони не згодні. Питання про неповнолітню дитину вони вирішили. В судовому засіданні встановлене наступне. Сторони зареєстрували шлюб 05.08.1995 року. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не складалось з причин розбіжностей у поглядах на життєві явища і на стосунки між ними, у звязку з чим, між ними постійно виникають сварки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На відновлення сімї вони не згодні. Згідно договору неповнолітня дитина залишається проживати з матірю, а батько буде брати участь в її вихованні і щомісячно буде надавати матеріальну допомогу. З урахуванням наведеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, що відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Заявники просять розірвати шлюб, укладений 02.09.2009 р., вказуючи, що між ними досягнуто згоди про розірвання шлюбу, що відповідає їхній дійсній волі, а тому після розірвання шлюбу не будуть порушуватися їхні особисті та майнові права та права їхньої дитини. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між ними досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, а також про розмір аліментів на дитину, про що укладений договір про участь у вихованні та утриманні дитини та про сплату аліментів на дитину від 15.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Ковтун О.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 198. Заявники в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересовані особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та Головне управління юстиції в м. Києві про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представників суд повідомлено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, заявники зареєстрували шлюб 02 вересня 2009 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, шлюб між заявниками існує формально, а тому зберегти сімю не надається можливим, заявники наполягають на розлученні, оскільки вважають, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам заявників, оскільки існування їхньої сімї носить формальний характер. Між заявниками досягнуто згоди щодо подальшого проживання їхнього спільного сина, його утримання та виховання; щодо цього між ними укладений письмовий договір від 15.04.2015 р. про участь у вихованні та утриманні дитини та про сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д., зареєстрований у реєстрі за № 198 (а.с. 4-4зв.). За викладених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved