overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Заявник звернулась із заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 26 липня 1986 року вона уклала шлюб зі [PERSON], від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON] Заявник вказує, що у квітні 1998 року її чоловік зник. Останній раз його бачили у м. Владивосток РФ, де він перебував у складі збройних військово-морських сил РФ, звідки він звільнився та мав їхати додому в м. Київ. Проте з того часу зв'язок з чоловіком вона остаточно втратила, оскільки він з нею не зв'язувався жодним чином. Як зазначає заявник, вона активно розшукувала чоловіка, зверталася за останнім місцем його служби, до його родичів у Білорусії, до органів внутрішніх справ Білорусії та України, проте пошуки результатів не дали. Оскільки заявник є дружиною [PERSON], місце знаходження якого вона не має можливості встановити, вона позбавлена можливості розлучитися з ним, а також розпоряджатися їх спільним майном. На підставі викладеного заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, вирішення справи поклав на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданого 12.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва (а.с.6). Як убачається із довідки Ляховичського РВВС Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь (а.с.8) [PERSON], 1964 р.н., дійсно перебуває в розшуку як особа безвісно відсутня з квітня 1998 року. З довідки Оболонського УП в м. Києві від 31.05.2017 року убачається, заявник дійсно зверталась до управління з заявою про втрату у 1998 році зв'язку з чоловіком [PERSON] На даний час місце знаходження зниклого [PERSON] не встановлено, проводяться подальші заходи з метою його розшуку. Згідно відповіді ГУ ПФУ в м. Києві №22360/07 від 21.09.2017 року, за даними бази даних одержувачів пенсій по м. Києву станом на 12.09.2017 року [PERSON] на обліку не перебуває та пенсію не отримує. Згідно відповіді Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №051-14408-011 від 22.09.2017 року, [PERSON] на обліку в центрі не перебуває і жодних виплат в 2017 році йому не нараховувалося. Відповідно до положення ч.1 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зі слів заявника та довідки поліції, встановлено, що місце проживання та перебування [PERSON] в строк, передбачений ст.43 ЦК України, не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Заявник звернулась із заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: АРК м. Сімферополь , безвісно відсутнім з 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Заявник звернулась із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її сестра [PERSON] страждає на психічне захворювання та стоїть на обліку в психоневрологічному диспансері №2 м.Києва. Внаслідок хвороби вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, сама не може реалізувати свої особисті права та інтереси, а тому потребує постійної опіки та догляду. Просить визнати її сестру [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її - [PERSON] опікуном останньої. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи вважає, що заява підлягає задоволенню, так як [PERSON] дійсно страждає на психічне захворювання і потребує встановлення над нею опіки. Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи - органу опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що заявник є сестрою [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №489 від 25.07.2017 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції (F01.8). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за своїм психічним станом потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до подання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, доцільним є призначення опікуном над [PERSON], [INFO], її сестри [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.300 ч.1 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати недієздатною, так як в судовому засіданні встановлено, що за своїм психічним станом вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і встановити над нею опіку, призначивши опікуном її сестру [PERSON] Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Заявник звернулась із заявою про поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2008 року її сина [PERSON] визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено її. Починаючи з 2011 року стан здоров`я її сина став покращуватися - відбулося значне поліпшення його психічного стану. Вважає, що на сьогоднішній день [PERSON] здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, може самостійно себе обслуговувати. Він завжди знаходиться серед людей, спілкується з ними, адекватно реагує на оточуючий світ та не проявляє ніякої схильності до агресії. Просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2008 року про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки; поновити його цивільну дієздатність та припинити над ним опіку. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги і пояснила, що син з дитинства страждає на неврологічне захворювання, однак його психічний стан значно покращився, і в даний час він не потребує встановлення над ним опіки. Просить задовільнити заяву. Представник заінтересованої особи вважає, що заява задоволенню не підлягає , оскільки [PERSON] на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2008 року [PERSON] визнано недієздатним та встановлено над ним опіку його матері [PERSON] Згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №957 від 26.11.2013 року [PERSON] на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку нейроінфекційного ґенезу з слабоумством (F02.8). [PERSON] на даний час за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за станом свого здоров`я потребує опіки. Відповідно до ст.38 ч.1 ЦК України у разі видужання фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд поновлює її цивільну дієздатність. Ст.241 ч.4 ЦПК України передбачено, що скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на момент розгляду даної заяви не може за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв'язку з чим підстави для поновлення цивільної дієздатності останнього відсутні. За таких обставин суд в задоволенні заяви відмовляє. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник звернулась у міськрайонний суд із цією заявою. Представник заявника [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що чоловік [PERSON] [PERSON] брав участь у Великій Відчизняній війні. В травні 1945 року він на території Чехословакії отримав осколкове поранення в область нижньої щелепи і перебував на лікувані. 31 березня 1998 року військово-лікарською комісією [PERSON] видано свідоцтво про хворобу №27. Проте, в свідоцтві про хворобу чоловік заявниці записаний як «Наливайко Мілентій Філімонович», в той час як в свідоцтві про його смерть вказано Наливайко Мілентій Филимонович. Заявник, як дружина військовослужбовця, має право отримувати пенсію чоловіка, але не може цього зробити бо виникла розбіжність у написанні по батькові [PERSON], яку на даний час іншим шляхом як через суд усунути не можливо. Просить постановити рішення, яким встановити факт належності свідоцтва про хворобу №27 від 31 березня 1998 року виданого на ім'я [PERSON], померлому 9 листопада 2002 року [PERSON]. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у місті Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника. Заслухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯХ №344303 [PERSON] народився 21 березня 1926 року. Ксерокопією Свідоцтва про одруження наданим до матеріалів заяви підтверджений факт перебування заявниці та [PERSON] у шлюбі з 01 грудня 1951 року. 31.03.1998 року [PERSON] видано свідоцтво про хворобу, відповідно до якого в 1945 році на території Чехословакії він отримав осколкове поранення. В свідоцтві про хворобу по-батькові зазначено як Філімонович, що різниться з свідоцтвом про смерть де вказано Филимонович. У відповідності до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав. Заявником повністю доведено той факт, що свідоцтво про хворобу №27 від 31 березня 1998 року видане на ім'я Наливайко Мілентій Філімонович належить померлому 09 листопада 2002 року [PERSON], що дає суду можливість встановити цей юридичний факт.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявник звернулася 06.12.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 28 березня 1995 року. У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, просила її задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28 березня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видане [PERSON] Свідоцтво про право власності на житло а саме: 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Але у вказаному Свідоцтві прізвище заявниці зазначено з помилкою, а саме: замість «[PERSON]», зазначено «[PERSON]». Як зазначено у Листі зацікавленої особи, приватного нотаріуса Касевич О.С. ця помилка є перешкодою для посвідчення угоди купівлі-продажу належної заявниці квартири [ADDRESS]. Тобто незважаючи на те, що [PERSON] є власником зазначеної вище квартири вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй майном, а саме продати квартиру. Підтвердженням того, що 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1995 року належить саме [PERSON], а не «[PERSON]» є те, що інші 2/3 цієї ж квартири також належать заявниці але вже на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 1.11.2016 року № 6-457 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 1.11.2016 року № 6-458. 2/3 частини квартири заявниця отримала у спадщину після смерті своїх батьків, [PERSON] та [PERSON]. Те, що вказані особи є батьками заявниці підтверджується Свідоцтвом про її народження та Свідоцтвом про одруження, де було змінено її прізвище. Крім того, заявниця зареєстрована у вказаній квартирі з 1977 року, про що свідчить Довідка про склад сім'ї та прописку. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Заявник звернулася 16.06.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності [PERSON] ([PERSON]), померлої [INFO] року, свідоцтва про право власності на житло від 11 листопада 1993 року, виданого згідно із розпорядженням від 11 листопада 1993 року № 24393 на квартиру [ADDRESS] У судовому засіданні заявник просила справу слухати без фіксації судового процесу. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11 листопада 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видане [PERSON] Свідоцтво про право власності на житло а саме: квартиру [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. Заявниця є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. У Свідоцтві про право власності на житло по-батькові [PERSON] вказано як [PERSON], а в свідоцтві про смерть вказано [PERSON]. Як зазначено у Листі зацікавленої особи, приватного нотаріуса Левченко Н.А. ця помилка є перешкодою для оформлення спадщини. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Заявник звернулася 26 лютого 2019 року до суду з заявою про встановлення\~факту прийняття\~спадщини, та остаточно уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після смерті сина залишилось майно, а саме: квартира [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй в усній формі було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв`язку з несвоєчасним прийняттям спадщини. [PERSON] не був одружений, дітей не мав, тому спадкоємцями його майна є вона та її чоловік [PERSON] , який не має наміру спадкувати майно після смерті сина. Встановити факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном їй необхідно для оформлення права власності на спадкове майно після смерті сина. Просить встановити факт, що [PERSON] прийняла\~спадщину після\~смерті сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] (а.с.22-23). Заявник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Приватний нотаріус\~Сумського міського\~нотаріального округу\~Марченко І.В. в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутність представника, проти заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав повністю. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті сина залишилось майно, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с.12) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною померлого брата заявниці, яка разом з чоловіком постійно проживали в квартирі по [ADDRESS] - [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою заявниці, яка протягом двадцяти років постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 п. 5 ст.\~294\~ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для реалізації свого права на оформлення права власності в порядку спадкування. Факт прийняття [PERSON] спадщини підтверджується постійним проживанням заявника за спірною адресою з 1989 року, копіями квитанцій про оплату за комунальні послуги, показами свідків (а.с. 30-31) Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] .\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Заявник звернулася в квітні 2014 року в суд із заявою та просить встановити факт спільного проживання з чоловіком [PERSON], померлим [INFO], за адресою: 86144 [ADDRESS], у зв'язку з тим, що вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, на даний момент у неї виникло право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Але для оформлення цієї пенсії їй необхідно встановити факт спільного проживання з чоловіком, тому вона і звернулася в суд із даною заявою. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки - у судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Той факт, що заявник перебувала у шлюбі з [PERSON], підтверджено копією свідоцтва про одруження, виданою Совєтським РАЦС м.Макіївки Донецької області від 17.02.1967 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданою Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області від 28.04.2014 року. Копією довідки ТОВ «Управляюча компанія - Лідер» від 29.04.2014 року підтверджено, що заявниця разом з чоловіком - [PERSON] по день його смерті, а саме [INFO], проживали за адресою: 86144 [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сім'ю [PERSON] знає багато років, вони проживали по сусідству, підтвердила, що вони завжди проживали разом за адресою: 86144 [ADDRESS] та вели спільне господарство. Заявниця доглядала свого чоловіка до самої смерті. Свідок [PERSON] дала суду пояснення, аналогічні поясненням [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту спільного проживання заявниці та її чоловіка, до моменту його смерті, за адресою: 86144 [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Заявник звернулася в лютому 2017р. в суд з заявою про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва на право власності на житло від 18 жовтня 1996 року, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду м.Івано-Франківська на підставі рішення №297-р від 30.09.1996 року. А саме, в свідоцтві на право власності на житло від 18 жовтня 1996 року помилково зазначене прізвище заявника - [PERSON] замість [PERSON]. Представник заявника вимоги заяви підтримав повністю з мотивів, викладених в заяві. Просив заяву задовольнити. Заінтересована особа поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У Свідоцтві на право власності на житло від 18 жовтня 1996 року, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду м.Івано-Франківська на підставі рішення №297-р від 30.09.1996 року зазначено про належність трьом особам, в т.ч. [PERSON] спільної сумісної власності на квартиру (а.с.6). Відповідно до паспорта заявника, вона є [PERSON], також її вірне прізвище зазначено і в будинковій книзі та Свідоцтві про право на спадщину за законом, які наявні в матеріалах справи. За вимогами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON], слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved