Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просив встановити факт, який має юридичне значення, а саме встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Мереф`янської ради від 11 червня 1996 року за №35/528, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №864. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради від 11 червня 1996 року Г° 35/528, їй, [PERSON] , було безоплатно надано земельну ділянку площею 0,15га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. При оформленні державного акту на право власності на вказану земельну ділянку було допущено помилку, зазначено, що державний акт видано на ім`я [PERSON] , замість « [PERSON] ». Зазначає, що з метою присвоєння належній їй на праві власності земельній ділянці кадастрового номеру, нею було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою. Після виготовлення технічної документації із землеустрою належна їй земельна ділянка була зареєстрована Міськрайонним управлінням у Харківському районі та м. Люботині Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . Для внесення відомостей про право власності до державного реєстру речових прав, заявник звернувся до державного реєстратора із заявою та відповідними документами, у тому числі - оригіналом державного акту на земельну ділянку. Рішенням № 46636186 від 24 квітня 2019 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] , оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , а в Держгеокадастрі земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Тож встановлення факту належності заявнику державного акту на праві власності на земельну ділянку, що був виданий на ім`я [PERSON] необхідно їй для державної реєстрації права власності на вказане майно. Іншого порядку встановлення цього факту не існує, оскільки на теперішній час отримання нового державного акту без помилок - не можливе, видача державних актів скасована в 2013 році. За зазначених підставі заявник звернулася до суду із зазначеною заявою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту належності документа в порядку окремого провадження.. Справу розглянуто за відсутності сторін. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересована особа - Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явилися, Мереф`янський голова В.І. Сітов надав письмові пояснення, відповідно до Яких не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] , заінтересована особа Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту належності документа, а також заяву про слухання справи у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради від 11 червня 1996 року Г° 35/528, їй, [PERSON] , було безоплатно надано земельну ділянку площею 0,15га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Рішенням № 46636186 від 24 квітня 2019 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] , зазначив при цьому, що до заяви разом з іншими документами заявником як підстава виникнення права власності на вищевказану земельну ділянку подано державний акт про право приватної власності на землю, виданий [PERSON] , оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , водночас згідно загальних відомостей, отриманих з ДЗК встановлено, що право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до паспорту серія [NUMBER] та ідентифікаційного коду заявника вбачається, що її прізвище, ім`я та по батькові українською мовою записано як « [PERSON] ». Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З урахуванням вищевказаного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених заявником і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved