Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі в м. Севастополь [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] .Відомості про батька записати відповідно до ст.135 СК України . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] вона народила дитину чоловічої статі в м. Севастополь. Внаслідок народження дитини 26.12.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя видано свідоцтво про народження. Місто Севастополь як і АР Крим є тимчасово окупованою територією. Свідоцтво про народження дитини видане заявнику 26.12.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя, є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене вище, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту народження дитини чоловічої статі у матері [PERSON] . Заявник звернулася до Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для проведення реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження. Проте, було отримано відмову в проведенні реєстрації у зв`язку з тим, що нею було надано свідоцтво про народження видане 26.12.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя. Працівниками РАЦС було надано роз`яснення стосовно належного документу для проведення акту реєстрації, а саме: для проведення вищезазначених дій треба надати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Виходячи з викладеного вона не має можливості зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дитини у інший, а ніж як у судовий, спосіб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заявник в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Суворовський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 293\~ ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. п. 1, 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження виданого 26.12.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя, що [PERSON] , народила [INFO] дитину чоловічої статі. Заявник звернулася до\~Суворовського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо реєстрації народження дитини та у видачі їм свідоцтва про народження. Однак, їй було відмовлено відповідно до листа-відмови від 20.11.2019 року за №200/15.24-21 в державній реєстрації народження дитини, у зв`язку з тим, що подане свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових підстав, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово неконтрольованій території та їх діяльності вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Таким чином, свідоцтво\~про народження, видане 26.12.2014 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану Правління Севастополя є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст. 9 \~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. У відповідності до ч. 1 статті 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне їй для реалізації батьківських прав, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім`я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 135 СК України, ч.3 ст. 9, ч.ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення праві і свобод громадян та правовий\~ режим на тимчасово окупованій території України, ч.1\~ ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5,

Outcome: approved