Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду через свого представника адвоката Гончаренка Є.С. із заявою, в якій просять встановити факт народження [INFO] в м.Керч АР Крим їхньої дочки [PERSON], батьками якої вони є. При цьому, заявники зазначають, що у зв'язку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у них медичне свідоцтво про народження видане закладом охорони здоров'я на окупованій території, у зв'язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. В Мелітопольському МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області їм були надані письмові роз'яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразку заявники просять суд встановити факт народження дитини. В судове засідання заявники та їхній представник не з'явилися, представник в заяві просить слухати справу в його відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не з'явився, просить слухати справу у його відсутність, заперечень не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню частково за таких обставин. [PERSON], [INFO], є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянки України серії [NUMBER] /а.с.5-6/. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії 35 №020536 від 22 березня 2017 року, виданого ДБУЗРК «Керченський пологовим будинок», [PERSON] народила [INFO] в м.Керч Крим дитину жіночої статі /а.с.8/. При зверненні до Мелітопольського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ через свого представника з метою державної реєстрації дитини на території України заявникам було в цьому відмовлено з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України /а.с.8/. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Але, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними установами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток з метою захисту інтересів мешканців, що проживають на цій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та дитина, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження їхньої дитини, оскільки реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що вимоги заявників підлягають задоволенню частково, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певних батьків. Ім'я ж дитини встановлюється відповідно до ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити ім'я дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст.ст.145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини. Вказати в рішенні суду про те, що [PERSON] є батьком дитини у суду немає законних підстав при розгляді даної справи. Тим більше, що заявники не надали до суду навіть копії свідоцтва про укладення шлюбу між ними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial