Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

заявник звернувся до суду з означеною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що 30 червня 2016 року помер його батько - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-КИ № 692072, видане 01 липня 2016 року виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Троїцьке, вул. Радгоспна, 32; земельної ділянки, загальною площею 0,5912 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Троїцьке, вул. Радгоспна, 32 та земельної ділянки, загальною площею 4,810 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Відповідно до заповіту від 13 березня 2014 року, посвідченого секретарем Голубівської сільської ради [PERSON] за № 69 земельна ділянка, загальною площею 4,810 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області заповідалась в рівних долях дітям померлого [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з заповітом від 12 серпня 2014 року, посвідченим секретарем Голубівської сільської ради [PERSON] за № 265, житловий будинок з господарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, що розташовані за адресою: с. Троїцьке, вул. Радгоспна, буд. 32 також в рівних долях заповідались [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У встановлений законом 6-місячний строк заявник звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Брат заявника - [PERSON] та сестра [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за заповітом на користь заявника. Листом № 01-16/262 від 24 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на наявність розходжень прізвища спадкодавця та прізвища спадкоємця. Зазначене унеможливлює встановлення факту наявності родинних відносин «батько-син». Відповідно до свідоцтва про смерть від 01 липня 2016 р. серія І-КИ № 692072, виданого виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, 30 червня 2016 року помер [PERSON]. На те, що померлий [PERSON] є батьком заявника вказує свідоцтво про народження серія І-АГ № 815072, видане 05 березня 1968 року Голубівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, де зазначено (російською), що «[PERSON], родился 16.02.68 года, место рождения с. Троицкое, Новомосковского района, Днепропетровской области, родители: [PERSON], [PERSON]». Також, документом, що підтверджує факт родинних відносин померлого [PERSON] та спадкоємця [PERSON] є свідоцтво про народження серія ЯИ № 360720 від 25 березня 1953 року, видане на імя (російською) [PERSON], [INFO], де в графі батьки зазначені «Сываник Степан Иосифович», «Сываник Анна Павловна». Окрім того, правильність прізвища [PERSON], а не [PERSON], та, як наслідок, родинний зв'язок між заявником та спадкодавцем, підтверджує і свідоцтво про укладення шлюбу серія ІІІ-КИ № 494805 від 29 червня 1990 року, де значиться прізвище (російською) [PERSON], що в перекладі українською мовою значиться як [PERSON]. Представник заявника позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. В судове засідання 19 квітня 2018 року від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій представник підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла заява, у відповідності до якої заінтересована особа не заперечила проти задоволення вимог заяви та просила про розгляд справи у відсутність представника. В судовому засіданні 10 січня 2018 року витребувано докази у справі, отримані судом 07 лютого 2018 року. 19 квітня 2018 року судом допитано свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на такі обставини. Судом встановлено, що 07 жовтня 1939 року у батьків, мовою оригіналу російською, «Сываник Степана Иосифовича», «Сываник Анны Павловны» народився син «Сываник Павел Степанович». Місце народження с.Горожанка Монастирського району Тернопільської області /а.с.9/. У відповідності до свідоцтва про народження серія І-АГ № 815072, виданого 05 березня 1968 року Голубівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області у батьків, мовою оригіналу російською, «Сываник Павла Степановича», «Сываник Анны Федосеевны», 16 лютого 1968 року народився син «Сываник Николай Павлович». Місце народження: с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.7/. За паспортом громадянина України, імя заявника є [PERSON] (російською [PERSON]). Дата народження заявника 16 лютого 1968 року, місце народження: с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.4-5/. 13 березня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,810 га [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. 20 серпня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів житловий будинок з погосподарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, розташовані за адресою: вул. Радгоспна, 32, с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. 30 червня 2016 року [PERSON] помер /а.с.6/. З матеріалів отриманої судом копії спадкової справи вбачається, що 20 грудня 2016 року [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На момент смерті [PERSON] проживав і був прописаний за адресою: вул. Радгоспна, 32, с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області разом із дружиною [PERSON] 20 грудня 2016 року [PERSON], який за свідоцтвом про народження серії IV-УР № 109143 від 28 серпня 1961 року є сином [PERSON] подано заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] 20 грудня 2016 року [PERSON], яка за свідоцтвом про народження серії IV-УР № 153837 від 02 грудня 1963 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 336888 від 15 вересня 1984 року є донькою [PERSON] подано заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] 20 грудня 2016 року [PERSON] відмовилася від права на обовязкову частку у спадщині та від отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Листом нотаріуса від 24 травня 2017 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з наявністю розбіжностей у свідоцтві про народження та паспорті щодо прізвища заявника, у прізвищі батька, вказаному в свідоцтві про народження та прізвищі померлого /а.с.10/. В судовому засіданні свідки [PERSON], який є сином померлого, [PERSON] дружина заявника, [PERSON] показали суду, що [PERSON] є сином [PERSON], померлого 30 червня 2016 року. Вказали, що [PERSON] відносився до [PERSON], як до сина, називав його так, не виказував жодних сумнівів щодо батьківства. Таким чином, з огляду на суть заяви, надані докази, суд приходить до висновку про те, що зміст спірних правовідносин вказує на невизнання родинного звязку між померлим та особою спадкоємця, що порушує право заявника на вступ у спадщину. Вирішуючи вимоги заяви, суд виходить з наступних норм законодавства. За ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). За п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд виходить з того, що надані докази у їх сукупності, які підтверджують місце та дату народження заявника, імя та по батькові вказані в паспорті, місце та дата народження, імя та по батькові вказані у наданому заявником свідоцтві про смерть [PERSON], покази свідків вказують на те, що заявник є рідним сином [PERSON] та розбіжності в прізвищі останнього в паспорті та у свідоцтві про народження, прізвищі батька, вказані у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть [PERSON] виникли внаслідок помилок осіб, якими видано документи, що посвідчують особу. Встановити факт родинних відносин іншим шляхом неможливо. Встановлення означеного факту необхідне заявнику для отримання спадщини, права заявника не визнаються заінтересованою особою, а тому є всі підстави для задоволення заяви. Таким чином суд приходить до висновку, що наявні розбіжності між прізвищем заявника та прізвищем померлого, які позбавляють заявника можливості ідентифікувати особу батька за прізвищем та означені невідповідності є підставою для невизнання права заявника. При цьому свідок [PERSON], син померлого за документами, що ідентифікують особу визнає факт наявності родинних відносин. Оцінюючі вищенаведені докази по справі, суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами, наданими на підтвердження відомостей про народження, відомостями про батька, відомостями про померлого підтверджено наявність родинних відносин між заявником та померлим. Встановлення даного факту необхідно заявнику для відновлення невизнаних прав, внаслідок чого заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved