Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду із даною заявою вказуючи, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03.06.2008 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому виникла необхідність у призначенні опікуна над недієздатним [PERSON] , з метою забезпечення його особистих немайнових та майнових прав і інтересів. Заявник є родичкою [PERSON] і має бажання виконувати обов`язки опікуна. Заявник просить суд призначити її опікуном над недієздатним [PERSON] . Представник заявника [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі (а.с. 25). Заінтересована особа будучи належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с. 23) в судове засідання свого представника не направила. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03.06.2008 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку і призначено опікуна - [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідки Левківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 121 від 26.03.2021 року [PERSON] на диспансерному обліку в АЗПСМ с. Левків не знаходиться. За станом здоров`я може здійснювати опікунські обов`язки щодо недієздатного [PERSON] (а.с. 9). Із висновку опікунської ради виконкому Глибочицької сільської ради від 12.04.2021 року слідує, що [PERSON] надала опікунській раді виконкому Глибочицької сільської ради всі необхідні документи, що дають їй право виконувати обов`язки опікуна, а тому з урахуванням можливості [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, опікунська рада виконкому Глибочицької сільської ради визнає доцільним призначення [PERSON] опікуном над громадянином [PERSON] (а.с. 5). Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна, визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно із ч. 1-2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що заявником доведено належними і допустимими доказами можливість виконання [PERSON] опікунських обов`язків над недієздатним [PERSON] . З урахуванням викладеного, з метою реалізації майнових та особистих немайнових прав та інтересів [PERSON] , суд вважає за доцільне призначити його опікуном [PERSON] . Відтак, заява про призначення опікуна підлягає до задоволення.

Outcome: approved