Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], дата народження: 07 листопада 2015 року, місце народження: м. Донецьк, у матері громадянки України [PERSON], місце реєстрації: м. Донецьк, вул. Суздальська, 37/5, та у батька громадянина України [PERSON], місце реєстрації: м. Донецьк, вул. Суздальська, 35/5. Вимоги заявник обґрунтував тим, що 07 листопада 2015 року у заявника з [PERSON], з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, народилася дитина [PERSON], про що 13.11.2015 Будьоновським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції «Донецької Народної Республіки» було видано свідоцтво про народження серії ДНР № 004407. Заявник має намір зареєструвати факт народження дитини та у подальшому реалізовувати правовий статус громадянина України новонародженої дитини, відповідно до вимог українського законодавства. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області у проведенні державної реєстрації та видачі свідоцтва про народження дитини заявнику було відмовлено, оскільки він не має належної форми медичного свідоцтва про народження та рекомендовано звернутися до суду. У звязку з вищевикладеним, заявник просить заяву задовольнити. На підтвердження цих обставин заявник надав такі докази: копії паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON], копію медичного свідоцтва про народження № 788; копію листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області від 02.12.2015 року. Заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, однак надіслала лист, у якому просила розглядати справу без участі її представника та враховуючи фактичні обставини справи ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 07 листопада 2015 року в м. Донецьку народилась дитина, у медичному свідоцтві про народження серії № 788, матір'ю зазначено [PERSON]. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області від 02.12.2015 року, заявнику відмовлено у здійсненні державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження дитини, яка народилась у громадянки [PERSON] та роз'яснено, що для проведення державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження дитини необхідно отримати дублікат медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) або звернутися в суд з заявою про встановлення факту народження дитини (а.с.30) Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За правилами статті 144 СК батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Суд встановив, що заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області державної реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо державної реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження дитини, яка народилась у громадянки України [PERSON], однак йому було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що підставою для державної реєстрації народження є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 або рішення суду про встановлення факту народження дитини. Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин За правилами статті 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. З матеріалів справи випливає, що медичне свідоцтво про народження видане органами РАЦС Міністерства юстиції ДНР, не приймається, іншого свідоцтва заявник надати не може. Таким чином, вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізовувати інші права та обов'язки, пов'язані з народженням дитини. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року N 545, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 N 9. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. За правилами статті 7 Закону «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що «в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян (пункт 1). Таким чином, оскільки заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту народження дитини.

Outcome: approved