Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення його батька [PERSON] , [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , померлим. Заявник посилається на рішення Лозівського міського суду Харківської області від 23.09.2002 року, яким було оголошено безвісно відсутнім [PERSON] . Враховуючи те, [PERSON] додому з дня винесення рішення так і не повернувся, з метою усунення подальшої невизначеності, заявник звернувся до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила, що просить справу слухати за її відсутності, проти задоволенні позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Лозівського міського суду Харківської області від 23.09.2001 року(а.с.15), [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Риспай, Затобольського району, Кустанайської області, визнано безвісно відсутнім. [PERSON] , [INFO] , оголошено у розшук не було, місцезнаходження невідомо, згідно відповіді Лозівського ВП (а.с.16). [PERSON] перебуває у розшуку за даними паспортного відділення Лозівського МРВ УМВС України в Харківській області, місцезнаходження невідоме, згідно відповіді (а.с.13). Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно матеріалів справи з моменту оголошення [PERSON] безвісно відсутнім пройшло 18 років. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідомим. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки обставин, які загрожували б життю [PERSON] судом не встановлено, його необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Зважаючи на те, що рішенням Лозівського міського суду Харківської області від 23.09.2002 року оголошено безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Риспай, Затобольського району, Кустанайської області, суд вважає за можливе оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим.

Outcome: approved