Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання з 07.05.2009 однією сім`ю з [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявниця мотивує свої вимоги тим, що вони обидві пенсійного віку, малозабезпечені. [PERSON] з 2002 року не перебуває в шлюбі, а [PERSON] з 1977 року в шлюбі не перебувала. Вирішили проживати однією сім`єю, вели спільно господарство, жили дружно з повагою одна до одної. Необхідність вирішення вказаної заяви саме для прийняття спадщини. В судове засідання заявниця та її представник - адвокат Александренко В.В. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримали свою заяву, просили задовольнити. Заінтересована особа: Двадцять перша київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання представника не правили, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, спадкова справа надіслана до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних та доказів про встановлення факту, що має юридичне значення, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів без присутності сторін та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд, дослідив подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] , обидві пенсійного віку, малозабезпечені жінки стали проживали однією сім`ю задля підтримки одна одної з 7 травня 2009 року по день смерті останньої, [INFO] . Були пов`язанні спільним побутом, який ґрунтувався на спільному бюджеті, що підтверджується матеріалами справи, а саме актами та довідками ПАТ «АК «Киїівводоконал», ТОВ «Київські Енергетичні Послуги», квитанціями, договорами, накладними. Відповідно до свідоцтв про розірвання шлюбу, [PERSON] , не перебувала в шлюбі з 17.11.1977, а [PERSON] , не перебувала в шлюбі з 12.03.2002. До того ж, у судовому засіданні 28.09.2020, адвокатом Александренком В.В. були надані послідовні та логічні пояснення і докази про проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги. За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин 1, 2 статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. [PERSON] померла [INFO] , у віці 71 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.01.2017, актовий запис № 2. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] успадкувала 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Згідно із Свідоцтва про право власності на житло від 20.06.1994, [PERSON] належала інша 1/2 частина квартири [ADDRESS] . 19.03.2020 заявниця [PERSON] звернулась з офіційною заявою про вступ в спадщину після смерті [PERSON] до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, як спадкоємиць за законом. Відкрито спадкову справу № 204-2020, однак нотаріусом було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину після померлої не може отримати [PERSON] , так як не має підтвердження факту, проживання із [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується листом про роз`яснення від 19.03.2020. Інші спадкоємці які б прийняли спадщину за законом, відсутні, відповідно до спадкового реєстру заповіти не складались. Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім`єю має значення для захисту матеріальних інтересів заявниці, в тому числі права на спадкування. Таким чином, суд вважає за можливим та на підставі викладеного, враховуючи, що даний факт має для заявниці юридичне значення, встановити факт проживання однією сім`єю в період часу з 07.05.2009 по [INFO].

Outcome: approved