Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно колишнього чоловіка [PERSON] .. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 13.11.1999 по 27.02.2002. На даний час шлюб між розірвано. Не зважаючи на розірвання шлюбу заявниця вимушена проживати з колишнім чоловіком в одному будинку, який належить їй на праві власності, оскільки останній відмовляється виселятись з нього і зніматись з реєстрації посилаючись на те, що йому нікуди йти. Своєю протиправною поведінкою [PERSON] створює нестерпні умови для проживання заявниці та їх спільному сину. [PERSON] чоловік зловживає спиртними напоями, часто вчиняє сварки, брутально та жорстоко поводиться, чинить фізичний та психологічний тиск. Зазначає, що неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо вчинення заінтересованою особою домашнього насильства відносно неї. У 2017 році [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно заявниці. У 2020 році через вину посадових осіб Сумського ВП [PERSON] за вчинення домашнього насильства покараний не був, оскільки матеріали про вчинення вказаних правопорушень були направлені до суду з порушенням строків. 21.10.2020 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на 10 днів, яким останньому було заборонено в будь - який спосіб контактувати з заявницею. Однак [PERSON] продовжує свою протиправну поведінку. Таким чином, вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому змушена звернутися до суду про видачу обмежувального припису\~терміном на 6 місяців та просить: заборонити [PERSON] переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали, викладені в заяві вимоги та надали пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису, просили заяву задовольнити. [PERSON] , належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, однак до суду не з`явився. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявниця\~ [PERSON] \~та заінтересована особа\~\~ [PERSON] з 13.11.1999\~по 27.02.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірвано. [PERSON] та [PERSON] проживають разом у будинку заявниці за адресою: [ADDRESS] . 03.08.2017 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/8365/17, провадження № 3/592/1752/17) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини [PERSON] та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. Втім згідно ст. 39 КУпАП [PERSON] вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню. 03.07.2020 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/7864/20, провадження № 3/592/1389/20) провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 21.10.2020 ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника відносно [PERSON] .. Вказаний заборонний припис винесено за вчинення психологічного насильства відносно колишньої дружини [PERSON] та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 днів з 19-00 год. 21.10.2020 до 19-00 год. 30.10.2020. Свідок [PERSON] , пояснив, що є сином сторін. У матірі і батька неприязні стосунки, через те, що останній зловживає спиртним. 21.10.2020 [PERSON] вчинив насильство до нього і до [PERSON] , було вчинено домашнє насильство з його боку. Він став чіплятися до нього і до матері. Вночі не давав спати, вибивав двері. Окремо зазначив, що батько постійно вчиняє сварки. Питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями\~глави 13 ЦПК України\~та\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII. Відповідно до правил\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно\~ст. 350-3 ЦПК України,\~заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Частиною другою\~статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1 ст.\~1\~цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Законує оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.11.2018 (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Згідно з п. 7 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків\~- це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Таким чином, суд, приходить до висновку, що з матеріалів справи неможливо встановити наявність ризиків вчинення та продовження у майбутньому домашнього насильства з боку [PERSON] у будь-якому його прояві. Посилання заявниці на постійні прояви психологічного та фізичного насильства з боку [PERSON] у період 2017-2020 років, не знайшли свого підтвердження у доказах наданих до суду заявником. В даному випадку обмежувальний припис у тому вигляді який просить застосувати заявник є втручанням як в право особи на житло, так і права особи на приватне життя і сім`ю, які захищені\~Конституцією України,\~а також Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб ( ч. 1, 2 ст. 8 Конвенції ). В даному випадку, на думку суду, відсутні докази того, що такий вид втручання, який просить заявник, буде пропорційним діям [PERSON] та необхідним у демократичному суспільстві. Ураховуючи наведене у сукупності судом не встановлено випадків домашнього насильства зі сторони [PERSON] відносно заявниці на підставі яких можливо встановити наявність ризиків настання насильства в майбутньому. Тому у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити. На підставі зазначеного і

Outcome: dismissed