Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилається на те, що вона є онуком померлої [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 0,60 га, що знаходиться на території [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 059086.Проте в правовстановлюючому документі, помилково вказане прізвище спадкодавця « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », у зв`язку з цим заявник звернувся до суду. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив, заяв, клопотань суду не надав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За визначенням ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. п. ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України). 05.07.1956 [PERSON] , 1919 року народження та [PERSON] , 1920 року народження, уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №12, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00029498212 від 09.02.2021 року, [PERSON] , після укладення шлюбу, було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,60 га, за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 059086. Як вбачається з довідки № 115 від 14.09.2021 року, [PERSON] , 1921 року народження, постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , до дня її смерті [INFO] . Згідно довідки № 116 від 14.09.2021 року, виданої Германівським старостинським округом Обухівської міської ради Київської області про те, що відповідно до по господарського обліку Германівської сільської ради, за померлою гр.. [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) числилася земельна ділянка загальною площею 0,60 га, для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд та ведення підсобного господарства (присадибна ділянка), яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 059086 за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 117 від 14.09.2021 року, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та присадибна земельна ділянка, які належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року, знаходяться за адресою: [ADDRESS] (назва до перейменування - [ADDRESS] ). Назву вулиці змінено на підставі рішення виконкому Германівської сільської ради № 35 від 16.06.1995 року «Про перейменування вулиць села». Назву вулиці з «[ADDRESS]» на « [ADDRESS] » уточнено на підставі рішення Германівської сільської ради № 591 від 23.09.2009 року «Про уточнення назви [ADDRESS]». Рішенням № 59408728 від 22.07.2021, відмовлено заявнику у державній реєстрації права власності земельної ділянки з кадастровим номером 3223184601:01:001:0037, відповідно до поданого свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності в документах, не дають можливість встановити належність державного акту на право власності на землю [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи викладене вище, доводи поданої суду заяви про встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, серії ІІ-КВ № 059086, виданого Германівською сільською радою, згідно рішення виконкому від 12.03.1998 року №20 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425 від 21.12.1998 року на ім`я [PERSON] належить - [PERSON] , яка померла [INFO] , знайшли підтвердження під час судового розгляду. Розбіжності в документах унеможливлюють оформлення спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішити питання в іншому, окрім судового, порядку не можливо. Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved