Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Заявник звернулась в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті її сестри, мотивуючи свої вимоги тим, що її сестра [PERSON] померла 24 травня 2016 року, вона поховала сестру в м. Донецьку, інших родичив у неї немає, але коли звернулася до органів РАЦСу для реєстрації смерті сестри, їй було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки сестра померла в м.Донецьку і відповідно лікарське свідоцтво про її смерть їй видали в м.Донецьку, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті сестри для реєстрації. Заявник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на своїх вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАГСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлої сестри, оскільки це дає право зареєструвати її смерть. Згідно ст.257-1 ч.2 ЦПК України будь-який суд України має розглянути встановлення факту смерті (або народження ) на тимчасово окупованій території України. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/3454 від 02.08.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті її сестри, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.3). Згідно лікарського свідоцтва за №174 від 24.05.2016року, яке видано лікарем центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Донецька , Донецької області, [PERSON] дійсно померла 24 травня 2016року в м.Донецьк, причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз третього ступеня (а.с.4). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, де померла [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що вони знають заявника багато років, працювали разом, підтвердили факт того що сестра заявниці проживала одна, інших родичів у неї немає і що вона дійсно померла 24 травня 2016 року, вони були на похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що її сестра дійсно померла, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст. 367п.8 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved