Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

заявник звернулася до суду із вказаною заявою, згідно з якою просить суд визнати безвісно відсутньою фізичну особу - громадянина України [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є рідною сестрою [PERSON], проживала спільно з останнім за адресою: [ADDRESS] та разом з ним є співвласниками вказаної квартири. У 1998 році брат [PERSON] виїхав з місця постійного проживання, з його слів на заробітки до Росії. З цього часу заявник його більше не бачила, будь-який зв'язок з ним відсутній, спроби знайти місце перебування [PERSON] або зв'язатись з ним не мали успіху. На підставі заяви [PERSON] від 12.12.2017 внесено відомості про зникнення [PERSON] до ЄРДР за №120151400080004030, розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.115 КК України та оголошено розшук останнього. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно, оскільки протягом 20-ти років заявником проводиться фактична опіка над його майном - частки квартири [ADDRESS] та постійно сплачуються комунальні послуги за зниклого брата, при цьому інші його родичі не надали жодної матеріальної підтримки для підтримання майна в належному стані та погашення заборгованості за комунальними платежами. Просить заяву задовольнити. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у заяві. Просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заяву не заперечив та пояснив, що Франківська районна адміністрація Львівської міської ради відношення до заяви не має. При вирішенні заяви покликається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Судом встановлено, що після реєстрації шлюбу 23.10.1999, прізвище заявника змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». [PERSON] є сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та [NUMBER], і згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 26.06.1996 [NUMBER], вказані особи є співвласниками квартири [ADDRESS], в якій заявник з 23.07.1997 зареєстрована та мешкає. Як вбачається із довідки форми №2 ОСББ «Княжа-7» від 17.01.2018 №87 у вказаній квартирі також зареєстровано [PERSON]. Разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою, заявник, обґрунтовуючи необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутнім, вказувала на неможливість встановити його місцезнаходження, що підтверджується розшуком останнього працівниками поліції. Також, відсутність [PERSON] за місцем його постійного проживання підтверджується актами ЖЕК №207 від 15.01.2001, від 25.12.2001, від 04.02.2002, актами ЛКП «Магістральне» від 01.03.2004, від 21.05.2009, від 20.07.2009, від 21.09.2009, від 10.10.2016, 20.10.2016; актом ОСББ «Княжа-7» від 16.01.2018; заявами мешканців будинку №75 по вул.Княгині Ольги. Разом з тим, частиною першою статті 40 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При цьому, відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». З огляду на наведене, враховуючи, що заявником доведено належними та допустимими доказами відсутність [PERSON] в останньому місці його постійного проживання понад один рік, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] - [INFO], безвісно відсутнім. Згідно з ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved