Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факту належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №060068, виданого 28.08.1997 Пісківською сільською радою на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 7,7400 гектарів, яка розташована на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області для вирощування сільськогосподарської продукції на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №060068, виданого 28.08.1997 Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] . У зв`язку з помилкою у написанні її прізвища у вказаному державному акті, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] », заявник позбавлена можливості реалізувати свої права як власника вказаної земельної ділянки, зокрема передати землю в оренду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 19 травня 2020 року. Заявник та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи Пісківської сільської\~ради Новопсковського\~району Луганської\~областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.04.2000 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, дані про заявника зазначені як « [PERSON] ». Довідка про\~присвоєння ідентифікаційного\~номера від\~27.06.2003\~р.\~та пенсійне\~посвідчення № [NUMBER] \~від 19.08.2015\~р.\~видані на\~ім`я « [PERSON] ». Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №060068, виданого 28.08.1997 Пісківською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16, заявнику належить земельна ділянка площею 7,74 гектарів, яка розташована на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області для вирощування сільськогосподарської продукції. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.02.1979р. Попівською сільською радою Краснодонського району Луганської області, після укладення шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] » (російською мовою). Як вбачається з рішення Пісківської сільської ради від липня 1997 року, сільською радою народних депутатів вирішено видати державний акт на право приватної власності на землю в обмін на сертифікат на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). Згідно довідки Пісківської сільської ради від 27.02.2020 №354, [PERSON] належить земельна ділянка (пай) № [NUMBER] площею 6,72 га, пасовища площею 1,02 га ділянка № [NUMBER] на території Пісківської сільської ради, на підставі Державного акту серії [NUMBER] ЛГ №060068, виданого 28.08.1997 р. Заявник позбавлена можливості реалізувати свої права як власника вказаної земельної ділянки, зокрема передати землю в оренду, оскільки має місце орфографічна помилка у державному акті на землю. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року (втратив чинність 15.10.2013) - виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акта. З 15.10.2013 року державні акти не видаються, отже, отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №060068, виданий 28.08.1997 Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права власності на землю, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved