Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що її дядько - [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, отримує амбулаторну психіатричну допомогу у Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» з приводу помірної розумової відсталості, має обмеження життєдіяльності щодо самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, до спілкування, здатності контролювати свою поведінку, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. А тому, просила визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявницю опікуном. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року у вищевказаній справі було призначено судову судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (адреса: вул. Вокзальна, буд. 8, смт. Глеваха, Васильківський р-н, Київська обл.) та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року відновлено провадження у даній справі. В судове засідання заявниця не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, через канцелярію суду надала заяви про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без участі її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним дядьком заявниці [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи /а.с. 17-23/. Як вбачається з копії повідомлення серії КИО-Р82 № 024289 виданої Міністерством охорони здоров`я України, [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, з терміном - довічно. З повідомлення Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської районної ради «Білоцерківська міська лікарня №4» № 7 від 13.10.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , котрий зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , отримає амбулаторну психіатричну допомогу з приводу помірної розумової відсталості (код за МКХ10-F 71.0) з 2018 року /а.с. 10/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з дитинства внаслідок психічного розладу, та потребує постійного стороннього догляду, оскільки має обмеження життєдіяльності щодо самообслуговування, обмеження здатності щодо орієнтації, до спілкування, здатності контролювати свою поведінку, що підтверджується висновком лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської районної ради «Білоцерківська міська лікарня №4» щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №243 /а.с. 12/. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 136-ц від 22.09.2021 року, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - помірну розумову відсталість, F-71.00 за MKX-10, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с. 52-53/. Заявниця по справі [PERSON] надає допомогу, забезпечує усім необхідним, фактично опікується дядьком, однак не може вирішувати питання, пов`язані з реалізацією його прав та законних інтересів оскільки не є його опікуном. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна не має, під диспансерним наглядом лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» № 219 від 13 жовтня 2020 року, є особою з повною цивільною дієздатністю, за станом здоров`я та матеріальним станом може бути опікунами недієздатного [PERSON] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква №15.2-03/10780 від 07.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично постійно проживає разом із заявницею [PERSON] по [ADDRESS] ./а.с. 9/. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності вбачається те, що [PERSON] внаслідок наявного в нього хронічного стійкого психічного захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним та встановити строк дії рішення два роки. На підставі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. В силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В матеріалах справи міститься рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 247 від 13.04.2021 року та висновок до нього про доцільність призначення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] /а.с. 16/. У відповідності до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Враховуючи, наявність згоди заявника, бути опікуном свого рідного дядька [PERSON] , суд вважає за необхідне встановити опіку над недієздатним [PERSON] та призначити опікуном [PERSON] . Таким чином, подана в порядку окремого провадження заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved