Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2012 року в с. Савинці Тростянецького р-ну Вінницької обл. померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 1,2255 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького р-ну Вінницької обл., яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії ВН №219787, виданого Тростянецькою РДА та Тростянецьким відділом земельних ресурсів 15.10.2004 року. Спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] є її син заявник по справі. Інших спадкоємців не має, оскільки донька померлої [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері. Натомість, заявник своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав з нею до дня її смерті та продовжував проживати у спадковому будинку за адресою: вул. Леніна, 44, с. Савинці, Тростянецький р-н, Вінницька обл., і після її смерті. Разом з тим, у паспорті заявника відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO] Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори заявник не подав, а відтак не може довести факт своєчасного прийняття спадщини після смерті матері. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення заявника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.11.2012 року у с. Савинці Тростянецького р-ну Вінницької обл. померла мати заявника [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №242393, виданого виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького р-ну Вінницької обл. 10.11.2012 року (а.с.8), та згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯИ №543566, виданого Савинецькою сільською радою Тростянецького р-ну Вінницької обл. 05.11.1953 року (а.с.10). Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1,2255 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького р-ну Вінницької обл., яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії ВН №219787, виданого Тростянецькою РДА та Тростянецьким відділом земельних ресурсів 15.10.2004 року (а.с.17). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно довідки Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 17.11.2015 року №710 спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.11). Окрім того, в матеріалах справи наявний заповіт від 14.04.1992 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Савинецької сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Вінницької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №37, відповідно до змісту якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Донька померлої [PERSON] у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується заявою [PERSON] від 10.11.2015 року, посвідченою державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за №1-2128 (а.с.18). Натомість, заявник своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом з матірю до дня її смерті та продовжував проживати у спадковому будинку за адресою: вул. Леніна, 44, с. Савинці, Тростянецький р-н, Вінницька обл., і після її смерті, однак без реєстрації місця свого проживання, що підтверджується довідками Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 01.12.2015 року №797 (а.с.13), від 21.10.2015 року №649 (а.с.15). Таким чином, заявник фактично спадщину прийняв після смерті матері, вступивши в володіння та управління спадковим майном, оскільки постійно проживав із матірю на час відкриття спадщини. Однак, звернувшись 27.11.2015 року до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11), 04.12.2015 року за вих. №642/02-17 заявник отримав лист державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском шестимісячного строку після смерті матері та відсутністю доказів проживання на момент смерті матері з останньою (а.с.12). Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи та письмових пояснень [PERSON], [PERSON] заявник постійно проживав однією сім`єю з померлою матірю, вів з останньою спільне господарство, являється спадкоємцем за законом першої черги та спадкоємцем за заповітом, і відповідно є таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Однак, відсутність реєстрації місця проживання за адресою останнього місця реєстрації померлої матері зумовлюють необхідність звернення заявника до суду із даними вимогами. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення спадщини, не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved