Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Заявник\~ звернувся\~ до\~ суду\~ із\~ вимогами\~\~ про\~ оголошення його дружини [PERSON] померлою, посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, від якого мали трьох дітей: [PERSON], Наталію та Катерину. 2009 року [PERSON] поїхала до м. Києва та більше додому не поверталася, розшукові заходи не дали результату. В 2011 році рішенням Ніжинського міськрайонного суду дружину заявника було визнано безвісно відсутньою. З того часу жодних відомостей про місце перебування [PERSON] не має, на даний час виникла необхідність у оформленні допомоги на їх спільних дітей, що й стало причиною подання до суду даної заяви. Просить оголосити [PERSON] померлою. Заявник в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в які просив справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву\~ про розгляд справи в його відсутність, задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши\~ матеріали\~ справи, заслухавши заявника, врахувавши думку заінтересованої особи, суд\~ прийшов\~ до\~ висновку,\~ що\~ заява\~\~ підлягає\~ задоволенню\~ із наступних\~\~ підстав. У відповідності до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. За змістом ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 07 липня 2011 року, яке не оскаржувалося і набрало законної сили, [PERSON] визнано безвісно відсутньою (а.с. 7). В даному рішенні зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2004 року. На підставі даного рішення в 2011 році було закрито розшукову справу відносно [PERSON], що підтверджується відповіддю на запит Ніжинського ВП ГГУНП в Чернігівській області. Довідкою Кунашівської сільської ради від 30 травня 2018 року підтверджується, що [PERSON], яка зареєстрована в [INFO] з 2008 року по даний час за місцем реєстрації не проживає, місце її перебування не відоме(а.с. 6). У заяві [PERSON] стверджував, що оголошення його дружини померлою необхідно йому для оформлення допомоги на дітей. На підтвердження даного факту надав суду копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], Наталії, [INFO] та Катерини, [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON] та довідку про отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сімям(а.с.8-10, 14) Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Аналогічне твердження зазначено в пункті 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995, відповідно до якого, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та оголошення померлою [PERSON] Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved