Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що 25 серпня 2015 року померла її тітка [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт та призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на майно. З лютого 2012 року по день смерті 25 серпня 2015 року будучи похилого віку [PERSON] хворіла, потребувала стороннього догляду у звязку з чим без реєстрації проживала у належному заявнику домогосподарстві в с.Пилипи Хребтіївські, провулок Ювілейний, 40, яка здійснював за нею догляд. Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON]П вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримали. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши представника заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №258545 від 27 серпня 2015 року виданого виконавчим комітетом Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району, [PERSON] померла 25 серпня 2015 року. Згідно заповіту від 28 квітня 2012 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району, зареєстрованого в реєстрі за №78, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Із виписки з погосподарської №2 по с. Пилипи Хребтіївські за 2011-2015 роки особовий рахунок 278 вбачається, що в домоволодінні по вул. Перемоги, 68, с. Пилипи Хребтіївські була зареєстрована лише голова двору - [PERSON], яка померла 25 серпня 2015 року. Згідно довідки Новоушицької селищної ради №241 від 08 лютого 2017 року [PERSON] хворіла, потребувала стороннього догляду і з лютого 2012 року до дня смерті 25 серпня 2015 року проживала без реєстрації в домоволодінні [PERSON] в с.Пилипи Хребтіївські, провул. Ювілейний, 40, Новоушицького району. Згідно постанови нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №33/02-31 від 26 січня 2017 року [PERSON], як спадкоємцю за заповітом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, у звязку з тим, що вона не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла 25 серпня 2015 року. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса №81/02-14 від 16 лютого 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 25 серпня 2015 року, не заведена. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з лютого 2012 року проживала разом із [PERSON] в с. Пилипи Хребтіївські, провул. Ювілейний, 40, Новоушицького району. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved