Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обгрунтовує тим, що 09.11.1997 року померла його прабаба [PERSON],05.02.1919 року, яка до своєї смерті проживала разом із батьком заявника [PERSON] в с. Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,52 га, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №020909, що виданий на ім'я [PERSON]. 21 вересня 2016 року заявник звернувся до Новоукраїнської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, належне його прабабусі, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не встановленням факту належності спадкодавцеві правовстановлюючого документу та факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником, тому заявник звернувся до суду з даною заявою, та просить суд: встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №020909, що виданий 11.12.2001 року на ім'я [PERSON], - [PERSON]; встановити факт, що він є правнуком [PERSON], [INFO], яка померла 09.11.1997 року. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує повністю. В судове засідання представник заявника [PERSON], що діє на підставі довіреності, з'явилася, позов свого довірителя підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві, просить задовольнити позов. Представники Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Новоукраїнського районного відділу ДРАЦС та Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явилися, надав заяву про розгляд справи без участі представників. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони особисто знали як заявника [PERSON], так і померлу [PERSON], які проживали в одному домоволодінні, були родичами, [PERSON] називав померлу [PERSON] прабабою. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності заявника та третіх осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Заявник згідно даних паспорта [PERSON],[INFO], уродженець [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження заявника, виданого 14.11.2007 року Кропивницькою сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі актового запису про народження №10 від 08.05.1998 року, батьками заявника записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] Яніна (а.с.11). 09 листопада 1997 року померла [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданого 04 листопада 2016 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 43). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,52 га, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №020909, що виданий на ім'я [PERSON], [INFO]. 21 вересня 2016 року заявник звернувся до Новоукраїнської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, належне [PERSON], однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №50 від 21 вересня 2016 року у зв'язку з не встановленням факту належності спадкодавцеві правовстановлюючого документу та факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником (а.с. 10). Згідно довідки Кропивницької сільської ради від 20 травня 2015 року №675 про те, що в с. Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області проживали однією сім'єю бабуся [PERSON], онук [PERSON] та правнук [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до заповіту від 30.07.1997 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кропивницької сільської ради народних депутатів Новоукраїнського району Кіровоградської області [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Статтею 256 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначені факти, з чим суд погоджується, а також приходить до переконання, що неправильність зазначення по батькові в Державному акті про право приватної власності на землю [PERSON] викликана неуважністю при його заповненні. Згідно із ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про те, що заявник є правнуком померлій [PERSON] підтверджується показами свідків, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні письмовими доказами: довідкою сільської ради про склад сім'ї. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують ті факти, що: Державний акт на право приватної власності на землю ІV-КР №020909, що виданий 11.12.2001 року на ім'я [PERSON], належав [PERSON], яка померла 09 листопада 1997 року; заявник [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] є правнуком [PERSON], [INFO], яка померла 09.11.1997 року. Понесені судові витрати суд залишає за позивачкою, згідно положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved