overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік. Смерть [PERSON] підтверджується медичною довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 1600 від 14.11.2019 року, яка була видана в м. Макіївка Донецької області. Представник заявника звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Але свідоцтво йому не видали, оскільки пред`явлені документи є недійсними і такими, що не створюють правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, просила в своїй заяві розглянути справу у її відсутність, та задовольнити заяву у повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] є громадянкою України. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.03.1971 року. Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про причину смерті до форми № 106/у № 1600 від 14.11.2019 року [PERSON] помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області, причина смерті: ракова інтоксикація, рак прямої кишки. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дана медична довідка є недійсною і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її чоловіка, виданого державним органом України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.11.2015 року померла її мати в м. Макіївка Донецької області. Заявниця звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Оскільки на даний час місто Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією, документи, видані на даній території є недійсними і такими, що не створюють правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті своєї матері [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання представники заінтересованих осіб не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.5-6) Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. (а.с.7) Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.9) Відповідно до копії довідки про причину смерті до форми № 106/ у № 1154 від 13.11.2015 року [PERSON] померла 13.11.2015 року в м. Макіївка Донецької області, причина смерті: рак прямої кишки з розпадом і метастазами. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.7). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її матері, виданого державним органом України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.06.2017 року померла її мати. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Макіївка Донецької області. Заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Однак, дане лікарське свідоцтво про смерть є недійсним та таким, що не створює правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті своєї матері [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.5-9) Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. (а.с.11) Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.12-16) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 296 від 16.06.2017 року [PERSON] померла 15.06.2017 року в м. Макіївка Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією. (а.с.18) Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її матері, виданого державним органом України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.06.2015 року померла її мати. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Макіївка Донецької області. Заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. Але свідоцтво їй не видали з посиланням на печатку ДНР на лікарському свідоцтві про смерть, яке є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Заявниця просить суд встановити факт смерті своєї матері [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, свідоцтв про укладення шлюбу, [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. (а.с.5,6,7) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 373 від 23.06.2015 року [PERSON] померла 22.06.2015 року в м. Макіївка Донецької області. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.8-9). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того, позов підтверджується копією договору № 2596 від 24.06.2015 року на організацію та проведення поховання померлої [PERSON]. (а.с.11-12) З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її матері, виданого державним органом України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті покійного чоловіка залишилось спадкове майно. При житті покійний жодних заповітів не складав. В склад спадкового майна входить земельна ділянка розміром 2.13 умовно кадастрових гектари, що перебуває у колективній власності СВСГ «Міжгіря». Заявниця звернулася у Бродівську нотаріальну контору із заявою про відкриття спадщини. В свідоцтві про смерть чоловіка, у сертифікаті та у свідоцтві про народження покійний чоловік заявниці значиться як [PERSON], однак у свідоцтві про одруження та у паспорті заявниці вона значиться як [PERSON]. У зв'язку з даним розбіжностями заявниця не може оформити свої спадкові права після смерті чоловіка. У зв'язку з вище викладеним просить встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON],[INFO]., що помер [INFO] є чоловіком [PERSON], що народилася [INFO]. В судове засідання заявниця та представник заінтересованої не з'явилися, подали суду заяви. Заявниця [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - представник Батьківської сільської ради Бродівського району і письмовій заяві не заперечив щодо задоволення заяви [PERSON] Суд ухвалив розглядати справу у відсутності заявниці та представника заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення факту, яке має юридичне значення» №5 від 25.05.1998р. суд має право розглядати справи про встановлення родинних відносин, якщо підтвердження даного факту необхідно заявнику для отримання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження (а.с.5), свідоцтва про смерть (а.с.7), Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 17.04.1996 р. (а.с.6) прізвище, ім'я по батькові покійного чоловіка заявниці зазначено як [PERSON]. Однак в свідоцтві про одруження заявниці її чоловік зазначений як [PERSON] (а.с.4). Факт того, що [PERSON] та [PERSON] являється однією та тією ж особою, та є чоловіком заявниці [PERSON] підтверджується довідкою виданою Батьківською сільською радою Бродівського району Львівської області №984-02/18 від 13.11.2017 р. (а.с.12). Таким чином суд проаналізувавши зібрані та дослідженні докази в їх сукупності вважає, що є всі підстави для встановлення факту, про те що [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON] є одна і та ж особа та являється чоловіком [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою, про встановлення факту що має юридичне значення, посилаючись на те, що 22.09.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] з метою укладення договору дарування житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.О.Кобилянської, 43 в м.Сторожинець Чернівецької області та належить їй на праві власності відповідно до угоди Сторожинецького районного суду від 06.08.2015 року і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2015 року. 26.12.2014 року до Державного реєстру речових прав за номером 8267346 на ім'я заявниці було перенесено запис про заборону, що виникла 15.05.1984 року № реєстра:125180-952 внутр. №Е901В82Е2ВF12Е2С3851 на підставі повідомлення б/н від 15.05.1984 року Об'єднання ресторанів та кафе м.Чернівці та було зареєстровано 24.03.2008 року Сторожинецькою державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна під реєстраційним номером 6848029. Заявниця просила суд встановити факт що запис, який 26.12.2014 року перенесено до Державного реєстру речових прав про заборону відчуження майна її не стосується так як не має до неї ніякого відношення. В судове засідання заявниця [PERSON] направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримавши заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання надіслала лист про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Судом встановлено, що 26.12.2014 року до Державного реєстру речових прав за номером 8267346 на ім'я [PERSON] було перенесено запис про заборону, що виникла 15.05.1984 року № реєстра:125180-952 внутр. №Е901В82Е2ВF12Е2С3851 на підставі повідомлення б/н від 15.05.1984 року Об'єднання ресторанів та кафе м.Чернівці та було зареєстровано 24.03.2008 року Сторожинецькою державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна під реєстраційним номером 6848029. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 22.09.2015 р. у даних реєстрах є записи про обтяження майна фізичних осіб, які мають тотожне із заявником прізвище, ім'я по батькові. Із дослідженої в судовому засіданні трудової книжки [PERSON] вбачається, що між заявником та Об'єднанням ресторанів та кафе м.Чернівці ніяких правовідносин, які би надавали підстави для виникнення заборони відчуження її майна не виникало. (а.с.26-27). Виходячи з чого суд знаходить, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява представника заявниці [PERSON], що діє на підставі довіреності від 06.02.2017 року №1, про розгляд заяви в його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Із змісту вимог заяви вбачається, що її мати [PERSON] народилася [INFO] в [ADDRESS]. В цьому селі проживала до дня своєї смерті, тобто до [INFO]. На підставі рішення виконкому Рибненської сільської ради від 30.09.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.04.2008 р. [PERSON] є співвласником житлового будинку, що в [ADDRESS]. В паспорті та свідоцтві про її народження прізвище зазначено як [PERSON]. В графі батьки прізвище матері теж зазначено як [PERSON]. Тому просить встановити юридичний факт, що [PERSON] є її матір'ю. Зацікавлена особа - Рибненська сільська рада в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення юридичного факту підлягає до задоволення за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2016 року (а.с.5), [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5), матір'ю заявниці [PERSON] зазначено [PERSON]. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Рибненської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.01.2017 року № 22/02.2-18 (а.с.6) та від 03.02.2017 року № 35/02.2-18 (а.с.7), [PERSON] померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована з 1946 року і по день смерті за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд має право розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява є підставною та її слід задовольнити. На підставі наведеного та п.5. ч.2 ст. 234 та п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту належності заповіту, в якій просила встановити юридичний факт належності померлому [INFO] року [PERSON], заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Герасимовою Л.С. 28.11.1995 року, за реєстром № 1-3221 від імені - [PERSON] на її ім'я - [PERSON]. До судового засідання заявниця, подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розглянути справу у її відсутність. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рога звернувся в суд з письмовою заявою, в якій вказав, що проти заяви не заперечує та просив розглянути справу у відсутність свого представника. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який мешкав за адресою : [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишив заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Герасимовою Л.С. 28.11.1995 року за реєстром «№ 1-3221, яким заповідав належну йому частину квартири [ADDRESS] на ім'я заявниці - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири, тому, що він у свою чергу прийняв спадщину після померлої [INFO] року [PERSON] - дружини, так як на день смерті вони були зареєстровані за однією адресою : [ADDRESS], але юридично не оформив і [INFO] року він помер. 05 липня 2014 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала від нотаріуса відмову, оскільки заповіт, який залишив [PERSON] не належить померлому, тому що у заповіті заповідач вказаний як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть значиться як « [PERSON]». Розбіжність у написанні прізвища та по-батькові у вищезазначених документах відбулася через неправильний переклад його прізвища та по-батькові з російської мови на українську при складанні державним нотаріусом заповіту. Допущена помилка у написанні прізвища та по-батькові у заповіті своєчасно не була виявлена і відповідно не виправлена. Ті обставини, що їй належить правовстановлюючий документ заповіт, підтверджуються наступними доказами: заповітом( а.с.9), свідоцтвом про смерть( а.с. 6), свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про право власності на квартиру( а.с.7), довідкою з місця проживання ( а.с.12). Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, у виді оформлення спадщини, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку.

Outcome: approved