Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання однією сімєю разом з спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначає, що з 2003 року і до дня смерті [PERSON] проживала разом із заявником однією сімєю у с. Федорівка, Новоград-Волинського району. Вони жили, як чоловік та жінка і вели спільне господарство. 5 червня 2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина. Похованням [PERSON] займався заявник, оскільки інших родичів у неї немає. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак останній відмовив йому, оскільки відсутній факт проживання з померлою однією сімєю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та ведення спільного господарства. Таким чином, [PERSON] як спадкоємець позбавлений можливості оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку у нотаріуса. В судове засідання 28.03.2017 року заявник не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Федорівська сільська рада участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подали заяву, у якій просять розгляд справи провести у відсутність представника. 2.03.2017 року в судове засідання прибули свідки [PERSON] та [PERSON], які надали суду пояснення та підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали більше пяти років однією сімєю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно листа приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] №с/с/2017/181 від 28 березня 2017 року заяву про прийняття спадщини після [PERSON] подав співмешканець [PERSON] Інші особи із заявами про прийняття та відмову від спадщини не звертались. Оскільки доказів, які б свідчили щодо існування спору про право в розумінні ч. 6 ст. 235 ЦПК України не встановлено, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої [PERSON] заяви в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. 5 червня 2016 року в с. Федорівка, Новоград-Волинського району померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина, на її майно (а.с.3). Відповідно до довідки № 554 від 28.11.2016 року на момент смерті [PERSON] разом з нею не менше десяти років проживав без реєстрації та вів спільне господарство її співмешканець [PERSON], за адресою вул. Кільцева. 11 в с. Федорівка, Новоград-Волинського району (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть дружина заявника [PERSON] померла 13 травня 2001 року (а.с.16). З відповіді наданої начальником відділу ДРАЦС Новоград-Волинського району від 10.03.2017 року вбачається, що актовий запис про шлюб на [PERSON], [INFO] відсутній (а.с.24). Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської 2 березня 2017 року відкрито спадкову справу № 49/2017 після [PERSON], померлої 5 червня 2016 року. Із заявою про прийняття спадщини після її смерті подав співмешканець [PERSON] заявник у справі. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] та померла [PERSON] проживали, як чоловік та дружина починаючи з 2003 року і до дня смерті [PERSON]В, вели спільне господарство та [PERSON] здійснював поховання останньої. Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] більше пяти років проживав однією сімєю, як чоловік та дружина разом [PERSON] яка померла 5 червня 2016 року. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року розяснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Оскільки встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловіка та дружини, більше пяти років та на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява [PERSON]. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved