overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що в трудовій книжці виданій йому 07.01.1971 року його прізвище та по-батькові замість [PERSON] вказано «[PERSON]», а в трудовій книжці виданій 15.01.1982 року його прізвище вказано як «[PERSON]» і ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник збільшив заявлені вимоги та ще просив суд встановити факт належності йому архівної довідки від 27.03.2014 року №1/142, де його ім'я також помилково зазначено як «[PERSON]». Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка видана 07 січня 1971 року на ім'я [PERSON], трудова книжка видана 15 січня 1982 року на імя [PERSON] та архівна довідка №1/142 від 27.03.2014 року видана комунальною установою «Новоселицький районний трудовий архів» на ім'я [PERSON], фактично були видані на ім'я [PERSON], що підтверджується копією паспорта, довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району, копіями свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про шлюб. Враховуючи, що встановлення факту належності вказаних документів має юридичне значення, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що в трудовій книжці та архівній довідці вказано його по-батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]», у зв'язку з цим ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник та його представник просив задовольнити його заяву. Допитаний в якості свідка заявник пояснив, що він працював в колгоспі ім.Леніна з 1987 по 1992 роки, іншої такої особи з таким прізвищем та іменем в колгоспі не було. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він працював в колгоспі ім.Леніна на посаді бригадира будівельної бригади з 1986-1993 роки, а заявник працював ще до нього та майже весь час під час його роботи на посаді водія. Інших працівників з прізвищем [PERSON] не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] від 16.05.1978 року та архівна довідка №1/165 від 19.04.2016 року видана на ім'я [PERSON], фактично були видані на ім'я заявника, що підтверджується показами свідка, копією паспорта, довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району №803 від 28.07.2016 року. Враховуючи те, що встановлення факту належності вказаних документів має юридичне значення для підтвердження трудового стажу заявника, то заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що в трудовій книжці та архівній довідці його ім'я замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]» і ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що дійсно заявник працював в колгоспі на посаді тракториста, іншої такої особи як [PERSON] в колгоспі не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка видана 06.04.1973 року на ім'я [PERSON] та архівна довідка №1/465 від 11.10.2016 року видана комунальною установою «Новоселицький районний трудовий архів» на ім'я [PERSON], фактично мали бути видані на ім'я [PERSON], що підтверджується показами свідків, копією паспорта, довідкою виконавчого комітету Мамалигівської сільської ради с.Балківці Новоселицького району №1002 від 03.11.2016 року, копією свідоцтва про його народження, копією атестату та копією військового квитка. Враховуючи, що встановлення факту належності вказаних документів має юридичне значення, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що при оформленні відомостей про нарахування заробітної плати в колгоспі імені «Петровського», його ім`я записано неправильно, зокрема замість «Георгій» записано «Григорій», ці обставини перешкоджають йому при оформлення пенсії. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що дійсно заявник працював в Кіровоградській області в колгоспі на посаді тракториста, іншої такої особи як [PERSON] в їх селі немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що архівні довідки №137 від 24.11.2016 року видані Компаніївським районним трудовим архівом на імя «Олійника Григорія Сергійовича», які підтверджують трудовий стаж, фактично мали бути видані на імена «Олійника Георгія Сергійовича», що пояснили в суді свідки, а також підтверджено копією паспорту заявника, копією трудової книжки, копією атестату та довідкою Мамалигівської сільської ради №63 від 20.02.2017 року. Враховуючи те, що встановлення фактів належності вказаних документів має юридичне значення для призначення пенсії заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, а саме те, що державний акт на земельні ділянки належить та виданий на його ім'я, посилаючись на наступне. Обґрунтовуючи свої вимоги, Заявник зазначає, що при зборі документів для здійснення процедури присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки, що розташовані за адресою: садове товариство «Хаджібей», садового масиву «Алтестівський», Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, [ADDRESS], які належать останньому на праві приватної власності, стало відомо, що державному акті допущена помилка: замість прізвища «[PERSON]», яке відповідає паспорту громадянина України, зазначено прізвище «[PERSON]». Тобто, у вказаному правовстановлюючому документі при написанні прізвища власника допущено помилку «[PERSON]» в той час, як правильно має бути «[PERSON]». Встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу Заявнику необхідно подальшого їх продажу, але для цього необхідно присвоїти земельним ділянкам кадастрові номера. Відповідно до ч. 2 ст. 132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні містити кадастровий номер земельної ділянки. Саме тому [PERSON] змушений звернутися до суду за встановленням факту належності документу. Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю, а заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання сповіщена належним чином, проте представник подав до суду заяву, в якій просить розгляди справу за його відсутністю, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Заявнику належать на праві приватної власності земельні ділянки, розташовані за адресою: садове товариство «Хаджібей», садового масиву «Алтестівський», Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, [ADDRESS] (відповідно до наданого державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД за № 028848 від 01.06.2001 року). Проте, у вказаному правовстановлюючому документі при написанні прізвища власника допущено помилку «[PERSON]» в той час, як правильно має бути «[PERSON]». Вирішити дане питання в адміністративному порядку, без звернення до суду неможливо, оскільки прізвище в державному акті дійсно значиться як «[PERSON]», тобто при видачі цього документу була допущена помилка в графі «прізвище». Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладені вище обставини, оглянувши матеріали справи, врахувавши відсутність спору з даного приводу, а також те, що встановлення факту належності документу має для Заявника юридичне значення, суд вважає можливим заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, а саме те, що саме йому видане свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 08.10.2004 року на квартиру [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступне. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначає, що 08.10.2004 року Управлінням житлово - комунального господарства Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке видано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Нещодавно заявник виявив розбіжності у вказаному свідоцтві про право власності на житло, а саме: внесене ім'я вказане з помилкою «[PERSON]», проте як в паспорті зазначено «[PERSON]», в зв'язку з чим заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Вивчивши надані документи, судом встановлено, що 08.10.2004 року Управлінням житлово - комунального господарства Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке видано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Судом встановлено, що у вказаному свідоцтві про право власності на житло внесене ім'я вказане з помилкою: «[PERSON]», проте як в паспорті «[PERSON]», що підтверджується копією паспорта, яка міститься а матеріалах справи. Вирішити дане питання в адміністративному порядку, без звернення до суду неможливо, оскільки прізвище, ім'я та по-батькові в свідоцтві про право власності на житло дійсно зазначались як «[PERSON]», тобто при видачі цього документу була допущена помилка в графі «ім'я». Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладені вище обставини, оглянувши матеріали справи, врахувавши відсутність спору з даного приводу, а також те, що встановлення факту належності документу має для заявника юридичне значення, суд вважає можливим заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу. В заяві заявник [PERSON] зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1990 року, але при державній реєстрації якого Світловодським МБТІ, що проведено 24 жовтня 1990 року, допущено помилку у по-батькові останнього, замість [PERSON] вказано [PERSON], що обмежує останнього у реалізації права власності. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримав заявлені вимоги. Представник Світловодської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованої особи на підставі наявних матеріалів справи. Судом встановлено, що [PERSON] 20 жовтня 1990 року уклав договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 20.10.1990. Згідно запису реєстрації права власності Світловодським МБТІ, проведеної 24.10.1990 за реєстровим № 320-2 по-батькові заявника зазначено - [PERSON]. Згідно долученої до матеріалів цивільної справи копії договору купівлі-продажу від 20.10.1990, вбачається, що покупцем в Договорі зазначено -[PERSON], а також в розділі підписи сторін в Договорі зазначено покупцем - [PERSON]. Відповідно до п.12 Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п.6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Таким чином, дослідивши надані матеріали цивільної справи, суд приходить висновку щодо належності [PERSON], [INFO], уродженцю м.Світловодськ, договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1990 року житлового будинку [ADDRESS], зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за №70 та зареєстрованого в Світловодському бюро технічної інвентаризації 24 жовтня 1990 року за реєстровим № 320-2, а виконаний запис по-батькові [PERSON], а саме замість [PERSON] - [PERSON], при проведенні державної реєстрації права власності останнього на нерухоме майно - помилковим. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу. В заяві заявник [PERSON] зазначив, що з метою призначення та отримання пенсії за віком звернувся до управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надавши на підтвердження свого трудового стажу трудову книжку серії АТ-I № 1988698 видану Волгодонським тароремонтним та лісоторговим обєднанням, РФ, де на титульній сторінці у запису прізвища останнього [PERSON] допущено описку та виправлення цієї описки при цьому проведене виправлення не посвідчено працівником кадрів та не скріплено печаткою підприємства, що унеможливило призначення пенсії останнього. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника [PERSON] та підтримав заявлені вимоги. Представник Світловодського обєднання Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованої особи на підставі наявних матеріалів. Згідно запису в трудовій книжці заявника у період з 13.08.1974 по 04.11.1974 [PERSON] працював в Волгодонському тароремонтному та лісоторговому обєднанні, Росія, запис в трудовій книжці, проведено під № 1 та під № 2. Згідно запису прізвища у дипломі серії КВ № 320883 про закінчення в 1984 році енергетичного інституту в м.Москва за спеціальністю «Виробництво та монтаж обладнання атомних електростанцій» виданому 29.02.1984 зазначено прізвище [PERSON]. Згідно запису прізвища у воєнному квитку серії ВТ № 131125 виданому 02.10.1984 прізвище заявника зазначено [PERSON]. Відповідно до п.12 Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п.6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Таким чином, дослідивши надані матеріали суд приходить висновку щодо належності [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO] краю Росія, трудової книжки серії АТ-I № 1988698 виданої 11 листопада 1976 року. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що в архівній довідці виданій йому 26.03.2015 року за №1/182 його ім'я вказано як «[PERSON]» і ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що вони дійсно працювали із заявником в колгоспі «Дружба народів» та СВК «Малинівка» та іншої особи [PERSON] там продовж 1982-2002 років не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що архівна довідка №1/182 від 26.03.2015 року видана комунальною установою «Новоселицький районний трудовий архів» на ім'я [PERSON], яка підтверджує трудовий стаж, фактично мала бути видана на ім'я [PERSON], що підтвердили в суді свідки, а також засвідчено копією паспорту заявника, копією його трудової книжки, копіями свідоцтва про його народження, військового квитка та атестату про отримання спеціальності тракториста. Враховуючи те, що встановлення факту належності вказаного документу має юридичне значення, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що в архівній довідці виданій йому 26.06.2014 року за №1/302 його прізвище та по-батькові замість [PERSON] вказано «[PERSON]» і ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник та його представник повністю підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що архівна довідка №1/302 від 26.06.2014 року видана комунальною установою «Новоселицький районний трудовий архів» на ім'я [PERSON], фактично мала бути видана на ім'я [PERSON], що підтверджується копією паспорта заявника, копіями свідоцтва про його народження та свідоцтва про шлюб. Враховуючи, що встановлення факту належності вказаного документу має юридичне значення, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що в архівній довідці від 03.06.2016 року №1/233, його по-батькові помилково зазначено як «[PERSON]», і ця обставина перешкоджає йому оформити пенсію. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої сторони в судове засідання не з'явився,хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Свідок [PERSON] пояснив, що він разом з [PERSON] працювали в колгоспі «Леніна» з 1976 по 1992 роки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] працював разом з ним в колгоспі. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що архівна довідка, яка оформлена на ім'я [PERSON] №1/233 від 03.06.2016 року, що видана комунальною установою «Новоселицький районний трудовий архів» належить [PERSON] ,оскільки він дійсно працював в колгоспі імені Леніна в період з 1993 по 2004 роки, що підтвердили в судовому засіданні свідки, а також засвідчено копією його паспорту, військовим квитком, довідками Топорівської сільської ради, згідно яких вбачається вірне по-батькові заявника «[PERSON]». Враховуючи те, що встановлення факту належності вказаного документу має юридичне значення для призначення пенсії, заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що в державних актах на право власності на земельні ділянки його прізвище невірно вказано і ця обставина перешкоджає йому переоформити належне йому майно на доньку. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] видані Костичанівської сільською радою Новоселицького району 04.05.2005 року на ім`я « [PERSON] », фактично повинні були бути видані на ім`я « [PERSON] », що підтверджується копією паспорта заявника, копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про одруження заявника, довідкою Костичанівської сільської ради Новоселицького району №526 від 27.05.2019 року. Враховуючи те, що встановлення фактів належності вказаних документів має юридичне значення для оформлення спадщини, то заяву слід задовольнити. На підставі ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що в державному акті на право власності на земельну ділянку ім`я його матері невірно вказано і ця обставина перешкоджає йому оформити спадщину на належне їй майно. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №032423 виданий Сокирянською районною державною адміністрацією 17.12.2003 року на ім`я « [PERSON] », фактично повинен був бути виданий на ім`я « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про смерть [PERSON] , довідкою Сокирянського районного сектору УДМС України №7321/12 від 10.01.2014 року та архівною довідкою Державного архіву Чернівецької області №1/3198 від 13.12.2011 року згідно яких встановлено, що мати заявника [PERSON] [INFO] поміняла паспорт громадянина України в зв`язку із зміною імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи те, що встановлення факту належності вказаного документу має юридичне значення для оформлення спадщини, а в інший спосіб неможливо виправити дану помилку, то заяву слід задовольнити. На підставі ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved