Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На день смерті остання постійно проживала в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] та вели спільне господарство. Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті матері, заявник отримала роз`яснення про те, що вона є такою, що не прийняла спадщину. Заяву про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори заявник не подавала, на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем постійно не проживала. Місце реєстрації проживання [PERSON] на час її смерті було [ADDRESS] . Однак, всі наявні документи свідчать про те, що заявник [PERSON] проживала постійно із своєю матір`ю [PERSON] на момент її смерті, а саме довідка квартального комітету № 8 м. Знам`янка Кіровоградської області, пояснення свідків. Факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідний заявнику з метою прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. В судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги заяви та просить її задовольнити, розгляд справи проводити без участі заявника та його представника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] народилася [INFO] у місті Знам`янка Кіровоградської області, про що 10 червня 1953 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області зроблено актовий запис за № 147, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька заявниці [PERSON] із спадкового майна - буднику [ADDRESS] нотаріусом виділено частку матері [PERSON] у її спільному майні подружжя з батьком, а потім частку будинку, яка залишилася за батьком - розділено між спадкоємцями - заявницею та її мамою. Даний факт підтверджений свідоцтвом про право власності, виданим 24.01.1986 державним нотаріусом Знам`янської міської нотаріальної контори Собко Л.Н. і зареєстрований в реєстрі за № 256, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 24.01.1986 державним нотаріусом Знам`янської міської нотаріальної контори Собко Л.Н. і зареєстрованим в реєстрі за № 258. На той час заявниця та її матір були зареєстровані у вказаному будинку, що підтверджується домовою книгою. З 1992 року [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за адресою [ADDRESS] з [PERSON] , що підтверджується записом в домовій книзі. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 8 м. Знам`янка Кіровоградської області № 128, [PERSON] з 1915 року проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS] до дня своєї смерті. [INFO] [PERSON] померла, про що Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис за № 459. Відповідно до свідоцтва про поховання, зареєстроване в реєстрі за № 535, видане 29.10.2021 Державним комунальним підприємством «Ритуал», [PERSON] здійснила поховання [PERSON] . На звернення заявника нотаріусом надане роз`яснення про те, що вона вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв, така як не надав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та не проживав постійно разом із спадкодавцем на час його смерті. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали письмові пояснення, відповідно до яких підтвердили той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно проживала в [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON] та зятем [PERSON] , вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно та майнові права. Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час смерті останньої, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 8 м. Знам`янка Кіровоградської області № 128, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , та який необхідний заявниці для вирішення спадкових справ. На підставі викладеного,

Outcome: approved