Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою про визнання недієздатною та встановлення опіки над [PERSON] та призначення її опікуном. Заява мотивована тим, що [PERSON] згідно довідки МСЕК серія 10 ААА № 098807 від 24.06.2010 року є інвалідом з дитинства ІІ групи довічно. Згідно довідки Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні № 3 від 21.03.2017 року № 439/2460 [PERSON] перебуває на обліку в цьому лікувальному закладі. Вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, не спроможна задовольняти свої життєві потреби на належному рівні, потребує стороннього догляду і нагляду. Заявник [PERSON] є матірю [PERSON], проживає разом з нею та згідно висновку лікарсько консультативної комісії, виданого міською поліклінікою № 1 від 16.08.2017 року по стану здоровя може бути опікуном. Заявник вказує на те, що їй необхідно бути опікуном [PERSON], оскільки через свій стан вона потребує стороннього догляду і нагляду, не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала повністю з мотивів, викладених в заяві. Просила заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є донькою заявника [PERSON]. [PERSON] перебуває на обліку в Івано-Франківській психоневрологічній лікарні № 3, на підтвердження чого була видана відповідна довідка № 439/2460 від 21.03.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 254/2017 від 09.10.2017 року [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 72. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та є всі правові підстави для визнання її недієздатним. При ухваленні рішення про визнання [PERSON] недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Статтею 58 ЦК України встановлено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Виходячи з положень ч. 1 ст. 60 ЦК України та ст. 241 ЦПК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормою ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 77/45-1-37 від 15.09.2017 р., вбачається що рада визнала за доцільне призначити опікуном над [PERSON], [INFO], її матір [PERSON]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved