Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

\~\~\~\~ Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи [PERSON] , [INFO] , померлим. Заява мотивована тим, що [PERSON] , чоловік заявника, перебував на військовій службі у військовій частині польова пошта [NUMBER] (в/ч [NUMBER] ). 19 червня 2014 року [PERSON] був відряджений до військової частини [NUMBER] в період з 19 червня по 26 червня 2014 року для надання допомоги у здійсненні маршу в районі виконання завдань в зоні проведення антитерористичної операції (далі по тексту - АТО). Термін відрядження був продовжений з 27 червня 2014 року до завершення АТО. Зі слів самого прапорщика [PERSON] він перебував у секторі «А» під командуванням генерала-майора [PERSON] у підрозділі 1 танкової бригади (8-9 танкова рота). 1 вересня 2014 року командиру військової частини [NUMBER] з телефонної розмови із прапорщиком [PERSON] стало відомо про можливу загибель прапорщика [PERSON] . Полковника [PERSON] , підполковника [PERSON] та сержанта [PERSON] було відряджено для з`ясування місця знаходження військовослужбовця [PERSON] . Під час відрядження було з`ясовано, що 01 вересня 2014 року при відходу з населеного пункту Георгіївка для проведення рекогносцировки маршруту відходу від вогневих позицій прапорщик [PERSON] потрапив під мінометний обстріл. Разом з ним знаходились два військовослужбовці - [PERSON] та [PERSON] . Зі слів командира відділення 24 омб сержанта [PERSON] , який отримав численні поранення та контузію, стало відомо, що він зміг покинути місце мінометного обстрілу, а прапорщик [PERSON] та сержант [PERSON] залишились на місці і в подальшому їх доля невідома. Під час відрядження була організована робота з обласним бюро судово-медичної експертизи у м. Харкові, м. Донецьку та м. Дніпропетровську, у військових шпиталях, щодо з`ясування місцезнаходження прапорщика [PERSON] , проте пошуки результатів не дали. На теперішній час проводиться розслідування працівниками МВС та взято зразки ДНК у їхніх спільних дітей для проведення експертизи. Оголошення чоловіка померлим заявнику потрібне для отримання державної одноразової грошової допомоги. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви з підстав, викладених в ній, та просила її задовольнити. Командир військової частини польова пошта [NUMBER] [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка, дав суду показання, що 2 вересня 2014 року з телефонної розмови з прапорщиком [PERSON] йому стало відомо про те, що 1 вересня 2014 року біля населеного пункту Георгіївка Луганської області загинув прапорщик [PERSON] 3 вересня 2014 року він прибув в населений пункт Дмитрівка Луганської області, де розташовувалася перша танкова бригада, для уточнення інформації щодо обставин загибелі прапорщика [PERSON] . При спілкуванні з [PERSON] та [PERSON] останні підтвердили інформацію, що 1 вересня 2014 року [PERSON] загинув біля населеного пункту Георгіївка Луганської області. Після цього ним були розпочаті пошуки очевидців події. Прапорщик [PERSON] ніс службу у відділенні 24 окремої механізованої бригади, командиром якої був молодший сержант [PERSON] , та перебував у безпосередньому підпорядкуванні останнього. 1 вересня 2014 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вибули на рекогносцировку маршруту відходу біля населеного пункту Георгіївка Луганської області. В подальшому йому вдалося поспілкуватися у військовому госпіталі в м. Києві з молодшим сержантом [PERSON] . Останній повідомив, що біля населеного пункту Георгіївка Луганської області при рекогносцировці маршруту відходу стався вибух, швидше за все, це був мінометний обстріл, внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] загинули, а він отримав тілесні ушкодження. За клопотанням заявника судом було вжито заходів для допиту в режимі відеоконференції свідка [PERSON] , проте з інформації, отриманої з військової частин польова пошта [NUMBER] , куди було направлено ухвалу суду про проведення допиту [PERSON] , вбачається, що молодший сержант [PERSON] з 08 квітня 2015 року знаходиться в зоні проведення АТО. З`ясувати можливості проведення допиту вказаного військовослужбовця за місцем виконання бойових завдань результату не дало, оскільки інформація про місце перебування останнього в зоні проведення АТО розголошенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 19.06.14 року № 114 інструктор з водіння взводу 2 роти забезпечення навчального процесу - прапорщик [PERSON] був відряджений до військової частини [NUMBER] в період з 19 червня по 26 червня 2014 року для надання допомоги у здійсненні маршу в районі виконання завдань п. 11 /а.с. 13 витяг з наказу/. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] він 01 липня 2014 року № 122 пункт 11 вказаного вище наказу № 114 було викладено в іншій редакції: військовослужбовців вважати вибувшими у відрядження до військової частини [NUMBER] в період з 19 червня 2014 року для виконання завдань в зоні АТО та для надання допомоги військовій частині [NUMBER] /а.с. 14 витяг з наказу/. Відповідно до телеграми начальника штабу першого заступника керівника сектору «А» підполковника [PERSON] від 26 червня 2014 року [PERSON] рахується прибувшим з 20 червня 2014 року в розпорядження командира військової частини польова пошта [NUMBER] , яка входить до складу підрозділів, задіяних для проведення АТО в Луганській та Донецькій областях, та продовжено йому строк відрядження до завершення АТО /а.с. 12/. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 02 лютого 2015 року № 3 прапорщика [PERSON] зараховано в розпорядження командира військової частини на підставі пункту 9 статті 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Згідно зі згаданим пунктом Положення зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими. Відповідно до листа № 3/Ж-118 від 09.10.2014 року Управління МВС України в Чернігівській області відносно [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу та останнього оголошено в розшук /а.с. 11/. Відповідно до листа № 116/2/7/1376 від 30.01.2015 року начальника відділу повсякденної діяльності військ Збройних Сил України підполковника В.В. Погребняка було повідомлено командира в/ч [NUMBER] генерал-майора [PERSON] про те, що прапорщик [PERSON] занесений до списків зниклих безвісті та що ведеться відповідна робота щодо встановлення місця його знаходження. На запит суду Управлінням карного розшуку УМВС України в Чернігівській області надано інформацію, що місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка\~\~склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою\~\~за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13\~постанови Пленуму\~\~Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. При цьому має мати особиста цивільно-правова заінтересованість заявника у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини. Наведені в судовому засіданні заявником обставини та мета, з якою останній необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Таким чином, враховуючи викладені вище дані та пояснення заявника і показання свідка [PERSON] , є достатні підстави припускати, що [PERSON] помер [INFO] під час виконання завдань в зоні проведення АТО, оскільки [PERSON] пропав безвісти у зв`язку з воєнними діями та мали місце обставин, що загрожували смертю [PERSON] саме 1 вересня 2014 року. Згідно зі ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. При цьому, суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved