Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою за участю заінтересованих осіб : Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, Заява мотивована тим, що 13 травня 1895 року в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області народився [PERSON] (Гервазій) Павлович, що підтверджується записом №72 у метричній книзі про народження по Вінницькому римсько-католицькому костелу за 1895 рік. Згідно з довідкою про народження, дані щодо національності у метричних книгах не вказувались, але за національністю він був «поляк». 22.07.1931 року в [PERSON] (Гервазія) Павловича та [PERSON] народилась дочка [PERSON], що підтверджується поновленим свідоцтвом про народження від 12.08.1948 року виданого Вінницьким райбюро РАЦС м. Вінниця, актовий запис №344 від 18.08.1948 року. В графі батько зазначено «Станіславчук Герасим Павлович», а його національність «українець». В серпні 2016 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.Г. звернулась до Вінницького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.16 по справі №127/18201/16-ц, заяву [PERSON], за участю заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа, та є рідним батьком [PERSON] ([INFO]). Враховуючи ту обставину, що актовий запис №344 про народження [PERSON] був складений 18.08.1948 року, а сама заявник народилась 22 липня 1931 року, то такий актовий запис був поновлений. Саме під час поновлення актового запису про народження, заявник свідомо вказала національність батьків «українці», тобто вказала неправильні відомості, які були внесені до актового запису про її народження. Такі дії на той час були зумовлені тим, що якщо людина або її батьки були за національністю поляками, то такі особи піддавались масовим репресіям і позбавлялись практично усіх громадянських прав. [PERSON] відносить себе до польської національності, її батьки є поляками і на даний час заявник бажає відновити свою дійсну національність, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересовані особи : представники Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні заяви покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. 13 травня 1895 року в с. Гавришівка, Вінницького району, Вінницької області народився [PERSON] (Гервазій) Павлович, що підтверджується записом №72 у метричній книзі про народження по Вінницькому римсько-католицькому костелу за 1895 рік. Згідно з довідкою про народження, дані щодо національності у метричних книгах не вказувались, але за національністю він був поляк. 22.07.1931 року в [PERSON] (Гервазія) Павловича та [PERSON] народилась дочка [PERSON], що підтверджується поновленим свідоцтвом про народження від 12.08.1948 року, виданим Вінницьким райбюро РАЦС м. Вінниця, актовий запис №344 від 18.08.1948 року. В графі батько зазначено «Станіславчук Герасим Павлович», а його національність «українець». В серпні 2016 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.Г. звернулась до Вінницького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2016 в справі №127/18201/16-ц заяву [PERSON], за участю заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області встановлено факт про те, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа, та являється рідним батьком [PERSON] ([INFO]) Враховуючи ту обставину, що актовий запис №344 про народження [PERSON] був складений 18.08.1948 року, а сама вона народилась 22.07.1931 року, то такий актовий запис був поновлений. Саме під час поновлення актового запису про народження, заявник свідомо вказала національність батьків «українці», тобто вказала неправильні відомості, які були внесені до актового запису про її народження. Такі дії на той час були зумовлені тим, що поляки піддавались масовим репресіям і переслідуванням. Навмисне приховування національності своїх батьків та й своєї приналежності до польської національності було зумовлено реальними побоюваннями заявника щодо застосування до неї репресій зі сторони державних органів і такі побоювання були обґрунтованими, адже 20 грудня 1937 року батька заявника [PERSON] було арештовано за звинуваченням, передбаченим ст. 54-10 ч.1 КК УРСР за те, що він проводив контрреволюційну агітацію, спрямовану на зрив заходів Радянської влади та розповсюджував серед польського населення розмови про те, що Радянська влада переслідує поляків, закриває костели та польські школи. Такі звинувачення були надуманими та безпідставними, але рішенням Наркома внутрішніх справ СРСР і Прокурора СРСР від 31.01.1938 року [PERSON] засуджено до 10 років виправно-трудових таборів, про що є архівна довідка та виписка з протоколу в матеріалах справи. Навмисно неправильно повідомлені відомості щодо національності батьків заявника спричинені її намаганням врятуватись від репресій та переслідувань за національною ознакою. [PERSON] відносить себе до польської національності, її батьки є поляками і на даний час заявник бажає відновити свою дійсну національність. Доказами того, що батько заявника за національністю поляк і в актовому записі про народження [PERSON] в графі національність батька має бути зазначено «поляк», є матеріали слідчої справи №91075 за 1937-1938 рр. на [PERSON], в документах якої його національність вказана «поляк» : -в Постановц Відділу УДБ ВІНОБЛУПРАВЛІННЯ [PERSON] від грудня 1937 року; -в Постанові Відділу УДБ ВІНОБЛУПРАВЛІННЯ [PERSON] від 19.12.1937 року; -в протоколі допиту обвинуваченого [PERSON]; -в анкеті арештованого [PERSON]; -в характеристиці, виданій в грудні 1937 року Гавришівською сільською радою Вінницького району на громадянина [PERSON] [INFO]; -в обвинувальному висновку по обвинуваченню [PERSON]; -в постанові помічника облпрокурора по спецсправах від 07.01.1941 року; -в постанові помічника прокурора Вінницької області від 06.10.1958 року. Згідно ст. 35 Конституції України\~кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до\~ст. 269 ЦК України\~особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Згідно зі\~ст. 271 ЦК України\~зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Положеннями\~ст. 300 ЦК України\~визначено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Заявник відносить себе до польської національності, її батьки є поляками і на даний час [PERSON] бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено\~ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до зазначеної статті громадяни України мають право обирати та відновлювати національність. Ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, згідно з якою кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5\~підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 р., суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно з висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану складеного Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 08.09.2017 р. [PERSON] відмовлено в задоволенні прохання щодо внесення змін до актового запису про її народження №344 від 12.07.1948 р., поновленого Вінницьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та щодо внесення змін в актовий запис цивільного стану про шлюб заявника №1085 від 11.11.1959 р., складеному Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. У зв`язку з відмовою Вінницького міського відділу Головного територіального управління юстиції ДРАЦС у Вінницькій області вносити зміни до актових записів, заявник не в змозі відновити правильність запису в актах цивільного стану. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при подачі однією особою заяв про встановлення декількох фактів, що мають юридичне значення, всі ці заяви можуть бути об'єднані і розглянуті судом в одному провадженні. Згідно з рекомендаціями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995, відповідно до якого питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995, суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved