Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що 05 лютого 2016 року у м. Первомайську Луганської області помер від захворювання її чоловік, [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO]. Факт смерті був зафіксований лікарським свідоцтвом про смерть № 8 від 06.02.2016 року., на якому стоїть печатка «Луганська народна республіка». Підтвердження факту смерті необхідно для отримання спадщини та для отримання допомоги на поховання. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка настала 5 лютого 2016 року, місце смерті - місто Первомайськ, Луганська область, Україна. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому засіданні встановлено: Згідно копії паспорту, [PERSON], яка народилась 30 липня 1949 року у селі Привілля Попаснянського району Луганської області, зареєстрована у [INFO], у графі сімейний стан вказано, що Комишувахською с/Радою Попаснянсьбкого району Луганської області 27.04.1976 року зареєстровано шлюб з громадянином [PERSON].(а.с.5) Згідно копії паспорту, [PERSON] народився 6 квітня 1950 року у селі Слонівка Н-Оскальського району Білгородської області, зареєстрований за адресою: [INFO](а.с.6) Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу, громадянин [PERSON], який народився 6 квітня 1950 року, і громадянка [PERSON], яка народилася 30 липня 1949 року, уклали шлюб 27 квітня 1976 року, зроблено запис за № 12. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині «Зацаренська».(а.с.12) Згідно з копією довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 850 від 24.11.2014 року, [PERSON], громадянин України, [INFO], постійно проживав у [INFO], і перемістився з тимчасово окупованої території у м. Золоте-1, вул. Луначарського, 40/9, Луганської області, з 20.06.2014р.(а.с.8). Згідно з копією довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 851 від 24.11.2014 року, [PERSON], громадянка України, [INFO], постійно проживала у [INFO], і перемістилася з тимчасово окупованої території у м. Золоте-1, вул. Луначарського, 40/9, Луганської області, з 20.06.2014р.(а.с.7). [PERSON] помер 05 лютого 2016 року у м. Первомайську Луганської області. Встановлені судом вищезазначені факти відповідають відомостям, викладеним у лікарському свідоцтві про смерть №8 від 06.02.2016р., виданого Первомайською центральною міською багатопрофільною лікарнею, причиною смерті [PERSON] є набряк головного мозку, гіпертонічний інфаркт головного мозку(а.с.4). Згідно з копією акту Золотівської міської ради від 16.02.2016 року, депутатом Золотівської міської ради [PERSON], у присутності свідків, складений акт про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично мешкає за адресою: Луганська область, м. Золоте, вул. Луначарського, 40/9. [PERSON] здійснила поховання чоловіка [PERSON], померлого 05.02.2016 року.(а.с.10) При цьому, суд зазначає, що дане лікарське свідоцтво не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті особи, оскільки не відповідає вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, так як видане неправомочною установою. Заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка у передбаченому законодавством порядку. Встановлення даного факту заявниці необхідно для отримання допомоги на поховання та реалізації спадкових прав як спадкоємця. Разом з тим, суд вважає можливим врахувати лікарське свідоцтво як доказ факту смерті [PERSON] у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, враховуючи вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] 05 лютого 2016 року у м. Первомайську через набряк головного мозку, гіпертонічний інфаркт головного мозку. На підставі викладеного,

Outcome: approved