Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 22.08.2017 року помер [PERSON], з яким заявниця проживала більше 10 років однією сімєю без реєстрації шлюбу, вела з ним спільне домогосподарство, мали спільний сімейний бюджет, разом використовували спільні сімейні кошти для спільного проживання, піклувались один про одного, продавали та купували нерухомість, у котрій потім проживали. Для реалізації своїх спадкових прав, заявниця просила суд встановити юридичний факт її проживання однією сімєю із [PERSON], який помер 22.08.2017 року не менше пяти років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Заявниця в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, при ухвалені рішення покладається на розсуд суду. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 22.08.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №413233. 07.11.2016 року [PERSON] купив 55/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які розташовані по вулиці Олени Теліги під №50 в місті Білій Церкві Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 07.11.2016 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були разом зареєстровані за адресою [INFO] з 08.11.2016 року, що підтверджується довідкою про місце проживання та склад сімї №752, виданою 21.02.2018 року Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, заявниця [PERSON] 20.02.2018 року подала заяву до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], інших спадкоємців, передбачених законом немає, спадкодавець на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебував. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема , про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Встановлення даного факту для заявниці [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме: оформлення нею спадкових прав щодо майна померлого [PERSON] Оскільки встановити даний факт іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] не менше пяти років до часу відкриття спадщину за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved