Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Заявниця [PERSON], [INFO], звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] В обґрунтування своєї заяви зазначила, що у 2017 році познайомилась з [PERSON], між ним склались дуже теплі і щирі стосунки. Внаслідок близьких стосунків чекає на дитину від останнього, у звязку з цим мають намір зареєструвати шлюб, оскільки це відповідає їх інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, однак перешкодою є те, що заявниця не досягла встановленого законом шлюбного віку. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заявниці підтримав, не заперечив проти задоволення заяви. Пояснив суду, що кохає заявницю та має намір створити з нею сімю, забезпечувати та виховувати спільну дитину. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заперечень щодо задоволення заяви не має, згідна на реєстрацію шлюбу між її донькою та [PERSON] Заінтересована особа - Новоград-Волинський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області участь представника в судове засідання не забезпечив, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до паспорта громадянина України [PERSON] народилась 25.02.2002 року (а.с.4). Згідно з довідкою № 34 від 8.06.2018 року, заявниця знаходиться на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 29-30 тижнів (а.с.10). Відповідно до статей 22, 23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року розяснено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на момент подачі заяви та розгляду справи у суді, заявниця досягла 16 років, однак не досягла шлюбного віку. На даний час заявниця [PERSON] та [PERSON] чекають на народження спільної дитини, бажають одружитись і створити сімю. Обставини, які б перешкоджали перебувати в шлюбі відсутні. Отже, суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їх спільної дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині вимог про надання права на шлюб обґрунтована і підлягає задоволенню. У частині вимог про зобовязання Новоград-Волинському міськрайонному відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області зареєструвати шлюб [PERSON] з [PERSON] суд відмовляє, оскільки відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Тому, ухвалене судове рішення про надання права на шлюб, що набрало законної сили, є підставою для реєстрації шлюбу у відповідних органах.

Outcome: partial