Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті її бабусі [PERSON], [INFO], яка народилася у с. Нашково, Сухінігського району, Калузької області, Російської Федерації, яка померла на території, тимчасово непідконтрольній Україні у м. Алчевськ Луганської області, яка настала 14 серпня 2018 року. \~ \~ \~ \~Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 14 серпня 2018 року [PERSON], [INFO], померла на тимчасово окупованій території України в м. Алчевськ Луганської області. Заявник є онукою [PERSON] і після її смерті звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові з заявою про проведення державної реєстрації смерті її бабусі. Листом від 30 жовтня 2018 року заявнику було відмолено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті бабусі було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Внаслідок цього заявник не має можливості зареєструвати смерть своєї бабусі та отримати відповідне свідоцтво. Наведені обставини підтверджені письмовими доказами, а саме: - копією паспорт заявника [PERSON] (а.с. 6); - копією свідоцтва про народження [PERSON], де її матірю вказана [PERSON] (а.с. 11); - копією свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9); - копією свідоцтва про народження [PERSON], де її матірю вказана [PERSON] (а.с. 10); - свідоцтвом про смерть [PERSON], виданим Відділом записів актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР (а.с. 3); - відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.\~257-1\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла в м. Алчевськ Луганської області. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON], видане 21 серпня 2018 року Відділом записів актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 257-1\~ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд -

Outcome: approved