Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Заявник з вернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , у неповнолітньому віці в Україні станом на 24 серпня 1991 року та встановити факт постійного проживання [PERSON] , у неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. У заяві посилається на те, що [PERSON] народилася у м.Сміла Черкаської області та є дочкою нині померлої [PERSON] Дитинство заявник провела м.Горлівка Донецької області, де відвідувала школу. У 2013 році в зв`язку з проведенням АТО, родина заявника змушена була переміститися до Полтавської області, де у 2018 році померла мати заявниці. Заявник неодноразово зверталася до ДМС з метою отримання паспорта громадянина України, а для цього їй виявилося необхідним довести належність її матері до громадянства України на момент народження заявниці. Але, через те, що мати, документувалася паспортом громадянина України у м.Горлівка Донецької області, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підтвердити зазначений факту позасудовому порядку немає можливості. Станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 мати заявниці, [PERSON] , [INFO] була неповнолітньою та проживала разом з батьками у Донецькій області, тому була громадянкою України та мала абсолютні підстави для підтвердження належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України. Згідно наданої відповіді ГУ ДМС у Донецькій області, бланк паспорту серії [NUMBER] справді було направлено до Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 08.06.2011, де 22.06.2011 паспорт з вказаними реквізитами отримала у цьому ж управлінні [PERSON] . Заявниці органами ДМС було повідомлено про необхідність звернення до суду про встановлення факту проживання її матері на території України. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви та просили задовольнити у повному обсязі. Заявник зазначила, що мати не була позбавлена батьківських прав. Представник заінтересованої особи спочатку не заперечувала проти задоволення заяви, вказала на те, що заявника реєстрували при народженні зі слів представника служби у справах дітей, бо дитина була залишена у дитячому будинку. Пізніше, вислухавши свідків, [PERSON] заперечила проти задоволення заява, бо вважає, що лише один свідок підтвердив факт і цього є не достатньо. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що знає заявницю з дитинства є її троюрідною тіткою, жили в Горлівці, потім мати заявниці жила в Карлівці. Підтвердила, що [PERSON] станом на 24.08.1991 проживала в Горлівці більше 12 років. У 1991 році свідку було 12 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є двоюрідною тіткою заявниці, проживала у Горлівці. У 1991 році сім`я [PERSON] проживала в Горлівці. Підтверджує викладені у заяві обставини. У 1991 році свідку було 24 роки. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявника. Мати заявниці у 1991 році проживала у Горлівці. Свідок [PERSON] зазначила, що знає заявницю та її мати, вони жили в Горлівці, родичами не були. Підтверджує факт проживання матері заявниці в 1991 у Горлівці. Свідку у 1991 році було 11 років. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, пояснення свідків, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.7), [PERSON] народилася [INFO] в м.Сміла Черкаської області. Її матір`ю вказано [PERSON] . 22.06.2011 матері заявника [PERSON] Ц-Міським РВ Горлівського МУ ГУМВС України у Донецькій області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , копія якого мається у матеріалах справи (а.с.8-9). [INFO] [PERSON] померла у м.Полтава (а.с.10). Згідно довідки ВК Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської (а.с.13) [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Згідно відповіді ГУ ДМС України у Донецькій області (а.с.12), можливість перевіряти факти набуття громадянства України мається, починаючи з 01.01.2014. Можливості підтвердити чи спростувати факт належності до громадянство України [PERSON] , [INFO] , не має можливості. Також повідомлено, що бланк паспорту серії [NUMBER] справді було направлено до Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 08.06.2011 для документування. Карлівським РС УДМС [PERSON] повідомлено про необхідність звернення до територіального підрозділу ДМС за місцем реєстрації проживання (можливої реєстрації) з відповідною заявою та рішенням суду про факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991 матері заявника [PERSON] , для встановлення належності до громадянства України (а.с.11). Реалізація права на набуття громадянства України заявником залежить від встановлення судом фактів, про які йдеться у даній заяві. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Підстави набуття громадянства України передбачені ст.6 Закону України «Про громадянство України», згідно з якою громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Згідно з п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію свідоцтва про народження; один із зазначених документів, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Беручи до уваги зазначене вище, враховуючи, що встановлення факту проживання матері заявниці на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, необхідне заявнику для підтвердження належності до громадянства України та подальшого отримання паспорту, вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку, суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved