Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Заявники звернулись до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що 30 вересня 2012 року вони зареєстрували шлюб, мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2017 року заявники припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що складений договір. Заявники в судове засідання не з'явились, в поданих до суду заявах свої вимоги підтримали та просили розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між заявниками зареєстровано 30 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Свідоцтвом про народження, виданим 08 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, підтверджується те, що малолітній [PERSON], народився [INFO] і його батьками є заявники. З договору між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на них від 12.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №6, вбачається, що заявники домовились зокрема про те, що дитина [PERSON] залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку передбаченому договором. Також сторони визначили розмір і порядок сплати аліментів на дитину. Крім того, подружжя дійшло згоди щодо порядку добровільного розподілу майна, зокрема набуте під час шлюбу майно - офісне приміщення та магазин загальною площею 398 кв.м за адресою: [ADDRESS], автомобіль «Тойота Кемрі», 2008 року, VIN-code: [NUMBER], залишаються у особистій приватній власності [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а сааме те, що заявники по справі протягом тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення не бажають, не відкликали свою заяву протягом встановленого законом строку, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved