Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони вчиняти дії, а саме: просить зупинити дію наказу від 02.08.2018 року №81-К, яким затверджено вивільнення всього персоналу Державного підприємства «Спеціалізована медико-санітарна частина №18 Міністерства охорони здоров'я України». Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Наказу МОЗ №781 «Про реорганізацію ДП «Спеціалізована медико-санітарна частина №18 Міністерства охорони здоров'я України» підприємство підлягає реорганізації шляхом приєднання до Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня МОЗ України». На виконання зазначеного Наказу Голова комісії з реорганізації [PERSON], видав наказ №48-К від 15.05.2018 року, яким попередив про розірвання трудових відносин з усіма працівниками підприємства. Заявник вказує, що оскільки він має намір подавати позов до суду про скасування зазначеного наказу, яким попереджено про розірвання трудових відносин, то вважає за потрібне звернутись до суду із заявою про забезпечення позову до подачі відповідного позову шляхом зупинення дії наказу. Вивчивши подані матеріали, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Разом з тим відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Відповідно до вимог чинного законодавства України, власник підприємства вправі самостійно визначати порядок здійснення ним своєї діяльності, визначати уповноважених осіб на здійснення тих чи інших дій, видавати відповідні накази, створювати комісії, проводити реорганізацію підприємства тощо. Таким чином, дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу від 02.08.2018 року №81-К, яким затверджено вивільнення всього персоналу Державного підприємства «Спеціалізована медико-санітарна частина №18 Міністерства охорони здоров'я України» слід відмовити, оскільки така заборона може перешкоджати діяльності останнього, а [PERSON] діє як посадова особа на виконанні своїх обов'язків та рішення власника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed