Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою, якою просили розірвати шлюб, зареєстрований між ними 03.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за актовим записом № 578. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що спільне господарство вони не ведеться тривалий час, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, причиною розірвання шлюбу є те, що вони зовсім різні люди за характерами, у них протилежні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що в подальшому призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Заявники вважають збереження родини неможливим, таким, що суперечить їх інтересам, а також інтересам дитини. Заявники зазначають, що спору з приводу місця проживання дитини або з майнових питань між ними немає. Питання про місце проживання дитини і сплату аліментів на її утримання врегульовано підписанням Договору про виховання та утримання дитини, посвідченого нотаріусом. В судове засідання заявники не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, заяву просили задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. В разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей . Відповідно до\~ст.\~112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. В ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають в договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. З матеріалів справи встановлено, що 03 грудня 2004 року був укладений шлюб між заявниками по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 578, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 03 грудня 2004 року. (а.с.11) Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 04 липня 2005 року в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний запис № 289, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2005 року (а.с. 12) З заяви про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] вбачається, що між ними досягнута згода щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу, розміру аліментів на дитину, участі в забезпеченні умов її життя і участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо. Викладене підтверджується Договором про виховання та утримання дитини від 22 травня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П., зареєстрованим в реєстрі за № 3121. (а.с.13) З поданої заяви вбачається, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство ними не ведеться. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved