Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу між подружжям. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 24.11.2001 року Виконкомом сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області між ними зареєстрований шлюб. Вказують, що на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини, які не можуть бути відновлені, оскільки подружнє життя не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя. Вони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати. Заявники в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, відповідно до яких заявлені вимоги підтримують та просять розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 24.11.2001р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Виконкомом сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 08, що вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також, положенням ст.109 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved