Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 липня 2010 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 251. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, примирення між ними неможливе. Вважають, що шлюб в них носить формальний характер. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та в розмірі фінансової допомоги на дитину, про що уклали договір від 06.10.2018. Просять розірвати шлюб. Заявники подали через канцелярію суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просять заяву задовольнити, розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 02 липня 2010 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 251 (аркуш справи 8). Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] (аркуш справи 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. 06 жовтня 2018 року заявники уклали нотаріально посвідчений договір про участь у вихованні та утриманні дитини (аркуш справи 14-17). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заявники подружні відносини не підтримують, та не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними неможливе. Подана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини, що відповідає вимогам ст. 109 СК України. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відтак, заява про розірвання шлюбу, що надана спільно [PERSON] та [PERSON] , підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved