Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Заявники - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 04 березня 2015 року зі спільною заявою про розірвання шлюбу в порядку п.3 ст.234 ЦПК України. У своїй заяві вказали, що 24 червня 2014 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через певний час, після укладеного шлюбу сімейне життя в них не склалося. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними поновлені бути не можуть. Заявники досягли згоди, щодо участі їх як батьків у вихованні дитини - [PERSON], що підтверджується укладеним між ними договором від 23.02.2014 року, що підписаний ними, та про дійсність умов якого вони підтверджують, відповідну його копію додають до заяви. Про аліменти питання не ставиться та спору з цього питання між собою вони не вбачають. За умовами договору після розірвання шлюбу спільна дитина залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Будь які спори стосовно майна, або з будь яких інших питань між ними відсутні. У своїй заяві заявники просять розірвати шлюб між ними. В судове засідання заявники не з'явилися, але підтвердили свою заяву письмовими заявами, в яких просять їх спільну заяву про розірвання шлюбу задовольнити і розглянути цю заяву у їх відсутності. Розглянувши заяву та докази по справі, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники у червні 2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Заявники звернулися до суду із спільною заявою, в якій вказали, що спору про аліменти, розподіл майна між ними не існує,Ю і що їх дитина залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Судом встановлено, що заявники звернулися до суду 04 березня 2015 року, а через місяць у квітні 2015 року вони підтримали свою заяву і наполягали на її задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 234 ЦПК України: «окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом». Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України: «подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей». Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] обгрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved