Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просив встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON], яка сталася 18.12.1996 року. Вимоги обґрунтовує тим, що її мати [PERSON] мала у власності житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Ковалівська, 20 с. Павлівка Ріпкинського району Чернігівської області. Після смерті матері, яка сталася 18.12.1996 року, вона на протязі шести місяців після відкриття спадщини здійснювала охорону будинку з надвірними будівлями, проводила поточний ремонт будинку та підтримувала житловий будинок з надвірними будівлями в належному стані, а з 1996 року в літній період періодично приїздить до вказаного будинку, тобто, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тому відповідно до вимог ЦК УРСР, які діяли на той час, вона фактично прийняла спадщину. Ввстановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для реалізації її права на спадщину. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, в наданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що: - матірю [PERSON] була [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження Серії ЯС № 096297 та Свідоцтва про одруження Серії ІІ-АГ № 037011. - [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧН № 0236217; - [PERSON] помела 18.12.1996 року, що вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЕЛ № 329702. - спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що вбачається із [PERSON] зі Спадкового реєстру № 48003720 від 08.06.2017 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, що розглядається судом, а ч. 2 даної норми передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. За змістом ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій. Враховуючи наведене, те, що [PERSON] дійсно фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], що вбачається з довідки Павлівської сільської ради від 29.06.2017 року №231, беручи до уваги те, що метою встановлення даного факту є усунення перешкод [PERSON] у оформленні права на спадщину, зважаючи на те, що чинним законодавством не визначений порядок позасудового (адміністративного) встановлення даного факту, суд знаходить, що слід встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON], яка сталася 18.12.1996 року, без зазначення конкретного спадкового майна.

Outcome: approved