Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про розкриття банківської таємниці, зокрема - інформації про рух коштів на банківських рахунках ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс». В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Саркісяном С.П., 11.02.2015 з метою проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс», згідно Наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.02.2015 року №89 та направлення на перевірку від 11.02.2015 року №000031/50 було здійснено заходи щодо вручення направлення від 11.02.2015 року №000031/50 на виїзну позапланову документальну перевірку з питання фінансово-господарських відносин за період з 01.08.2014 року по 31.12.2014 року та копії наказу від 11.02.2015 року №89, було здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс»: м. Одеса Французький бульвар 27. За вказаною вище адресою розташована чотирьох поверхова будівля, яка є адміністративною будівлею. При вході в будівлю, та запитавши охоронника про ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс» та його посадових осіб, а саме про директора [PERSON], була надана відповідь про те що дане підприємство та посадові особи не орендують в даній будівлі офісне приміщення. Таким чином, за результатами виїзду встановлено, що ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс», код за ЄДРПОУ 38018150 та його посадові особи за податковою адресою не знаходяться. Оскільки, вказані обставини свідчать про той факт, що на теперішній час ДПІ позбавлено можливості здійснити перевірку ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс» без отримання інформації про обсяг і обіг коштів на рахунках даного платника податків, інформації щодо його контрагентів, та скориставшись своїм правом визначеним у п.п. 20.1.3 ст. 20 ПКУ представник заявника вимушений звернутися до суду з дійсним позовом. Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що TOB «Південь-Комплект-Сервіс» у відповідності до діючого законодавства взято на податковий облік у ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за №147718 від 01.02.2012 року. На підставі наказу від 11.02.2015 року №89 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки TOB «Південь Комплект Сервіс», код за ЄДРПОУ 38018150 щодо фінансово - господарських відносин з контрагентами за період з 01.08.2014 року по 31.12.2014 рік та на підставі направлення на перевірку від 11.02.2015 №000031/50, головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід на юридичну адресу підприємства: 65044, м. Одеса, б-р Французький, буд. 27 та встановлено: розташована чотирьох поверхова будівля, яка є адміністративною будівлею. При вході в будівлю, та запитавши охоронника про ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс» та його посадових осіб, а саме про директора [PERSON], була надана відповідь про те що дане підприємство та посадові особи не орендують в даній будівлі офісне приміщення. Телефонний номер, який вказаний в податковій звітності та реєстраційній картці платника податків, не відповідає. Таким чином, ДПІ позбавлено можливості здійснити перевірку ТОВ «Південь-Комплект-Сервіс» без отримання інформації про обсяг і обіг коштів на рахунках даного платника податків, інформації щодо його контрагентів Відповідно до статті 61 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 податковий контроль визначається як - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно статті 41 контролюючими органами є: органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів..., а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Згідно п.2 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. №2121 зі змінами та доповненнями, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, може розкриватися банками за рішенням суду. Банківською таємницею є зокрема: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Стаття 62 зазначеного Закону визначає порядок розкриття банківської таємниці. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається в тому числі, на письмову вимогу суду, або за рішенням суду. Повноваження органів державної податкової служби на розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, передбаченні п.п.20.1.3 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010, відповідно до якого органи державної податкової служби мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, комерційних банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки та банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від суб'єктів підприємницької діяльності. Пунктом 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 р. №267 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2006 р. за № 935/12809, передбачено, що банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо вони зазначені в документах, договорах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта іншого банку або вимозі, рішенні (постанові) суду. Ураховуючи наведене, інформація про клієнтів іншого банку може бути надана в разі вказівки про це у рішенні суду. Згідно частини 3 статті 15 ЦПК України, справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.287 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу. У відповідності до ч. 3 ст. 290, п. 6 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved