Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що вона є донькою померлого [PERSON], який помер 31 грудня 2016 року на території тимчасово окупованої території України, в с. Некрасовка АРК. Незаконними органами окупаційної влади АРК, а саме Радянським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть [PERSON], серії І-АЯ № 585734, актовий запис № 59. Звернувшись із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Комунарського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заявниця отримала відповідь № 477/17.3/04-37 від 02.03.2017 року, згідно з якою їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її батька. Посилаючись на вище вказане, просить суд встановити факт смерті [PERSON], місце смерті: Україна, АРК, с. Некрасовка (тимчасово окупована територія), яка настала 31 грудня 2016 року. В судове засідання заявниця не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату [PERSON], яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом, серії СЮ 093982, виданим Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 20 червня 2008 року на імя [PERSON] (а. с. 18). Згідно зі свідоцтвом про народження, серії ІІІ-ЖС № 287720, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданого Комунарським районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, серії І-ЖС № 182951, виданого повторно 28.02.2017 року, 13.05.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 279. Прізвище заявниці після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії І-АЯ № 585734, виданим на території тимчасово окупованої території України в АРК в с. Некрасовка, [PERSON] помер 31.12.2016 року в с. Некрасовка, Радянський район, Республіка Крим, Російська Федерація (а. с. 9). Відповідно до листа в.о. начальника Комунарського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за № 272/17.3/04-37 від 09.03.2017 року, заявниці було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її батька, у звязку тим, що надане [PERSON] свідоцтво про смерть не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.11.2014 року № 1207, яким визначено статус території, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації АР Крим та м. Севастополь. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою\~ забезпечення\~ реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом\~Міністерства\~Юстиції\~України\~18 жовтня\~ 2010 року\~№\~52/5\~(з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно помер в с. Некрасовка, АРК 31.12.2016 року, суд вважає за необхідне встановити факт його смерті в судовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України\~ ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved