Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Заявники звернулись до суду із вищевказаною заявою, в якій просили суд встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] в селі Кобильня, Липовецького району Вінницької області, по відношенню до них як його дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заяву заявники мотивували тим, що [PERSON] та [PERSON] з 1994 року проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. В період спільного проживання [PERSON] народила двох дітей, тобто їх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], фізіологічним батьком яких був [PERSON]. Однак так як вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень був проведений за вказівкою матері. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявники, як діти спадкодавця, увійшли до першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці вказаної черги відсутні, однак так як не підтверджується факт родинних відносин дітей із батьком це унеможливлює реалізацію їх спадкових прав після смерті батька [PERSON]. В судове засідання заявники не з'явились, однак в заяві просили суд їх заяву задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, в судове засідання також не з'явився. Сільський голова надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти встановлення факту батьківства, про який просять заявники, просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі мають право заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, запис про батька [PERSON] дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було вчинено відповідно до ст.135 ч.1 СК України, тобто за вказівкою матері. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що в с. Кобильня, Липовецького району, помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку заявники, як спадкоємці першої черги за законом мають намір успадкувати, однак як з'ясувалось у їх свідоцтвах про народження запис про батька було вчинено за вказівкою їх матері, так як батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Факт того, що [PERSON] є батьком заявників підтверджується довідкою № 614 від 26.08.2016 року виданою виконкомом Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, відповідно до якої констатовано, що [PERSON] та її діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в період з 1994 року по 2007 рік спільно проживали в одному будинку із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], без реєстрації (а.с.7); Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00018089609 та №00018089371, відповідно до якихї збігається ім'я та по-батькові батька дітей із особою, що померла. В порядку ст.180 ЦПК України в судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON], яка суду показала, що вони дійсно з 1997 року почали проживати однією сім'єю як чоловік та дружина з [PERSON], вели спільне господарство. В період спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких запис про батька було зроблено за її вказівкою, так як вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Дійсно підтвердила, що [PERSON] є біологічним батьком заявників, він за життя це визнавав, їх виховував, надавав матеріальну допомогу. Статтею 130 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що заявниками надано належні та допустимі докази в підтвердження факту, про який вони просять суд, іншого порядку встановлення цього факту законодавством не передбачено, у даному випадку відсутній спір про право. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована, від встановлення даного факту залежать майнові права заявників, вони реалізовують своє право на спадщину, отож заяву слід задовольнити. На підставі викладеного ст.130, 135 СК України,

Outcome: approved