Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зазначеною вище заявою. В обґрунтування заявлених вимог повідомили, що між заявниками 24 липня 2007 року було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу заявників у них [INFO] народився син [PERSON]. Однак сімейне життя між заявниками не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу вважають неможливим і просять його розірвати. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно свідоцтва про шлюб 24 липня 2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між заявниками зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1762 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 25 червня 2018 року заявники склали та зареєстрували договір про участь у вихованні та утриманні дітей, яким визначили, що син [PERSON] залишається на вихованні та буде проживати разом з матір'ю [PERSON] та обидва заявники беруть участь в утриманні дитини. Договір посвідчила нотаріус Каміла Маніковска в м. Вроцлаві (Польща) (а.с.6-10). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави задовольнити заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжям, яке має дітей. На підставі ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved