Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Заявник через свого представника 27 січня 2020 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника Оболонського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Попович Я.В. та зобов`язати її направити на адресу представника заявника адвоката Дудника Юрія Григоровича (м. Одеса, вул. Успенська, 78, оф. 33) копії документів виконавчого провадження № 59169165. В обґрунтування зазначених вимог представник скаржника посилається на те, що його довіритель випадково з Реєстру боржників дізнався про наявність виконавчого провадження № 59169165 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кристал Банк» грошових коштів в сумі 7 986 668,26 грн. 12 грудня 2019 року скаржник через свого представника направив на адресу Оболонського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 59169165 шляхом направлення на його електронну пошту сканкопії всіх документів, оскільки він проживає в м. Одеса та має труднощі з добиранням в м. Київ. Проте станом на день звернення зі скаргою до суду скаржник не отримав жодних копій виконавчого провадження, у зв`язку з чим вважає, що начальником Оболонського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Попович Я.В. порушено вимоги ст. 1, 19, 28 Закону України «Про виконавче провадження». Ні скаржник, ні його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином. Представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Надав належним чином завірену копію виконавчого провадження № 59169165 та заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дубаса А.М. від 23.05.2019 року відкрито виконавче провадження № 59169165 з виконання виконавчого листа № 2-2361, що виданий Деснянським районним судом м. Києва від 22.08.2011, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 7 986 668,26 грн. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Зі змісту вказаного виконавчого листа № 2-2361 вбачається, що адресою боржника зазначено [ADDRESS] . На вказану адресу державним виконавцем відправлено боржнику копію ухвали про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом № 59169165 від 23.05.2019. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Зважаючи на те, що боржник як на підставу для задоволення його скарги посилався на те, що державним виконавцем не направлено за його заявою на електронну пошту сканкопії всіх документів виконавчого провадження № 59169165, беручи до уваги вищевказані норми законодавства, на які посилався скаржник як на підставу свої вимог, судом становлено, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень під час вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 59169165, та не був законодавчо зобов`язаний надсилати на електронну адресу боржника сканкопії за його вимогою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги на дії державного виконавця слід відмовити.

Outcome: dismissed