overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньої, просив визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою, свої вимоги мотивував наступним. В службі у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації на обліку перебуває неповнолітній [PERSON], [INFO], який залишився батьківського піклування. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], мати дитини – [PERSON] зареєстрована за цією ж адресою, але вже понад два роки покинула дитину та місце мешкання, теперішнє місце мешкання її невідоме. Під-час спільного місця проживання дитини та матері, [PERSON] ухилялась від виконання своїх батьківських обов’язків, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вихованням дитини не займалась. Представник заявника в судове засідання не з’явився, до суду направив заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному об’ємі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідив матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною матір’ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 083304 видане Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 625 (а.с.3). [PERSON] обстеження житлово-побутових умов та матеріального стану сім'ї від 17 лютого 2014 року та [PERSON] обстеження житлово-побутових умов та матеріального стану сім'ї від 11 березня 2014 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але за вказаною адресою не мешкає понад 2-х років (а.с.5,8). [PERSON] Довідки секретаря Спартаківської сільської ради № 210 від 12 березня 2014 року [PERSON] зареєстрована разом з неповнолітнім сином [PERSON], але разом з ним тривалий час не мешкає (а.с.6). Висновком начальника Ясинуватського МВ ГУ МВС України у Донецькій області від 10 грудня 2013 року встановлено, що місце знаходження [PERSON] невідоме та встановити неможливо (а.с.7). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], [INFO], протягом двох років відсутня за місцем постійного проживання, також відсутні відомості про місце її перебування, а тому [PERSON] необхідно визнати безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи : управління праці та соціального захисту населення Купянської міської ради Харківської області, служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, вказуючи, що 30 серпня 2012 року рішенням Купянського міськрайонного суду між нею та [PERSON] було розірвано шлюб від якого в них є дитина - [PERSON], [INFO]. Після розлучення вони з [PERSON] будь-яких відносин не підтримували і не спілкувались. Влітку 2015 року її колишній чоловік зник і з того часу не живе в своєму помешканні. Таким чином, з липня 2015 місце знаходження [PERSON] їй не відоме. Той факт, що місце знаходження [PERSON] невідоме, підтверджується актом про його відсутність, що був складений за участі мешканців буд.50-52 в смт. Ківшарівка Купянського району. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи управління праці та соціального захисту населення Купянської міської ради Харківської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Купянської міської ради Харківської області у судовому засіданні, проти задоволення заяви не заперечує Судом встановлено, що відповідно рішення від 30 серпня 2012 року Купянського міськрайонного суду між заявником та [PERSON] було розірвано шлюб. (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 133693, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Купянську Купянського управління юстиції Харківської області заявник та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно акту не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 13.07.2017 року, [PERSON] за адресою : [ADDRESS] не мешкає з липня 2015 року (а.с.4). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, оскільки, згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що з 1 травня 2015 р. по 14 серпня 2015 р. в Комунальній установі «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької міської ради, який надає послуги стаціонарного догляду із забезпеченням проживання осіб похилого віку та інвалідів, постійно проживав [PERSON], [INFO]. З 8 травня 2015 р. він був зареєстрований у пансіонаті. 14 серпня 2015 р. [PERSON] вийшов з території пансіонату, на теперішній час місце його перебування невідоме. З наведених підстав заявник просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не зявився, був повідомлений судом належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі\~ст.43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. В судовому засіданні належними документами встановлено, що наказом директора Комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» №53 від 30 квітня 2013 р. [PERSON] з 1 травня 2013 р. поставлено на усі види забезпечення, перебуває на державному утриманні. (а.с.5) З 8 травня 2013 р. [PERSON] зареєстрований в Комунальній установі «Запорізький геріатричний пансіонат», що підтверджується копію паспорт з відміткою про реєстрацію місця проживання. (а.с.3) 14 серпня 2015 р. [PERSON] самостійно покинув територію пансіонату. 26 серпня 2015 р. директор Комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» звернулася до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС із заявою про розшук зниклою людини. (а.с.8) Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 5 січня 2017 року вбачається, що до Комунарського РВ ЗМУ надійшло повідомлення про те, що [PERSON] у серпні 2015 року зник у невідомому напрямку та по теперішній час його місце знаходження невідомо. (а.с.9) Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що понад рік, з 2015 року, в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, а визнання останнього безвісно відсутнім необхідне заявнику для\~надання можливості повного заповнення ліжкомісць особами, які потребують стороннього догляду, суд вважає за необхідне визнати особу безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Свою заяву обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON], у шлюбі народилося тринадцять дітей. Шлюб розірвано у 2003 р., з ним як батьком визначено місце проживання малолітніх дітей. Його колишня дружина, яка була зареєстрована і проживала [ADDRESS], постійно зникала з дому, останній раз вона пішла з дому вісім років тому та не повернулася, з того часу про неї нічого невідомо. У заявника та дітей немає жодних відомостей про місце перебування [PERSON] вже на протязі восьми років. Визнання останньої безвісно відсутньою дасть йому як багатодітному батькові можливість оформити пільгову пенсію. Просив визнати [PERSON] безвісно відсутньою з 01.01.2007 р. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві заінтересована особа просила розглянути справу у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що колишня дружина заявника і матір їх тринадцяти дітей - [PERSON], [INFO], постійно проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вісім років тому пішла з дому та не повернулася, з того часу про неї нічого невідомо. У місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про місце її перебування більше одного року. Вказані обставини стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], ухвалою Тисменицького районного суду про оголошення розшуку боржника [PERSON] (а.с.4), рішенням Тисменицького районного суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо чотирьох неповнолітніх дітей (а.с.5), довідкою виконкому Лисецької селищної ради (а.с.6). Відповідно до вимог ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання [PERSON] безвісно відсутньою з 01.01.2007 р. На підставі наведеного, відповідно до ст.43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, зазначивши, що має сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] страждає на психічний розлад, у зв'язку з чим перебуває у дитячому будинку-інтернаті. Син потребує постійного стороннього догляду. Заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатним. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Шахтарського дитячого будинку-інтернат у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно консультативного висновку спеціаліста [PERSON] має діагноз F 72.0, потребує стаціонарного лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Згідно наданих письмових доказів [PERSON], є матір*ю [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту № 550-а/11-а амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.01.2014 р. [PERSON], страждає хронічним психічним розладом - розумова відсталість в стадії ідіотії, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких підстав є всі законні підстави для задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною. Свою заяву обґрунтовував тим, що його рідний брат [PERSON], 04.01.1974р.н. з 1992року періодично перебуває на лікуванні в обласній психоневрологічній лікарні м. Івано-Франківська №3, знаходиться на обліку з діагнозом «легка розумова відсталість(олігофренія в ступені вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю без трудових навиків», є інвалідом другої групи з дитинства. Брат не в змозі працювати, не вміє читати, писати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, потребує стороннього догляду. До цього часу за братом піклувалась мати [PERSON] Однак виникла необхідність у встановленні опікуна над братом, оскільки батьки похилого віку, батько [PERSON], 1940р.н. тяжко хворий, потребує догляду, який може забезпечити мати. А одночасно доглядати за батьком та братом, мати не має змоги. Тому він, заявник, бажає здійснювати догляд за братом та бути його опікуном. Просив визнати [PERSON] недієздатним. Заявник та його представник в судове засідання не з»явилися, у поданій суду заяві просили справу розглянути у їх відсутності, заяву підтримали, просили визнати [PERSON] недієздатним та призначити його, [PERSON] опікуном брата. Представник заінтересованої особи- органу опіки і піклування Тисменицької РДА в судове засідання не з'явився. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що заявник [PERSON] являється братом [PERSON], 04 січня 1974року народження, який являється інвалідом другої групи з дитинства, хворіє психічним захворюванням, потребує постійної опіки. Останній проживає в [INFO], та згідно довідки Тязівської сільської ради від 06.10.2015р. №407 з ним фактично проживає заявник [PERSON]В.(а.с.46). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №332 від 19.10.2015р. [PERSON] страждає психічним розладом розумовою відсталістю легкого ступеня, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.(а.с.39-42). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до подання опікунської ради Тисменицької РДА від 19.11.2015року №11, опікунська рада вважає за доцільне призначити [PERSON], 03.08.1982р.н. опікуном над його братом [PERSON].(а.с.44). У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опікуна, у якій просив визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. Свою заяву обґрунтував тим, що його син [PERSON] , [INFO] , хворіє на психічні розлади, що розпочалися після народження та які носять прогресивний характер. Він не може самостійно задовольнити прості людські потреби, має обмеження самообслуговування, здатності до орієнтації, спілкування та до контролю своєї поведінки. Комісією МСЕК від 23.09.2019 (Акт огляду №1213) [PERSON] визнано інвалідом І-ї групи довічно, про що свідчить довідка №169476, крім того встановлено, що він потребує постійного стороннього нагляду та догляду. На даний час [PERSON] перебуває на обліку в Івано-Франківському ОПНД. \~ \~ \~ \~Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що син заявника [PERSON] [PERSON] , [INFO] , хворіє на психічні розлади, що розпочалися після народження та які носять прогресивний характер. Він не може самостійно задовольнити прості людські потреби, має обмеження самообслуговування, здатності до орієнтації, спілкування та до контролю своєї поведінки. Комісією МСЕК від 23.09.2019 (Акт огляду №1213) [PERSON] визнано інвалідом І-ї групи довічно, про що свідчить довідка №169476, крім того встановлено, що він потребує постійного стороннього нагляду та догляду. На даний час [PERSON] перебуває на обліку в Івано-Франківському ОПНД. Вищеперелічене підтверджується висновком ЛКК від 24.09.2019 №1530, довідкою до акту огляду МСЕК від 23.09.2019 серії 12 ААБ №169476, індивідуальною програмою реабілітації інваліда від 23.09.2019 №1205. Відповідно до подання опікунської ради від 27 вересня 2019 №10-19 [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над своїм сином [PERSON] у разі визнання останнього недієздатним. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №7/2020 [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом важкою розумовою відсталістю, згідно МКХ-10, F 72. Зазначене захворювання позбавляє останнього здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 02.04.1966р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом другої групи загального захворювання, хворіє на параноїдну шизофренію, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 02.04.1966р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом другої групи загального захворювання, хворіє на параноїдну шизофренію, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.07.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, кінцевий шизофренічний стан, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 07.02.2007р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість з порушенням в поведінці внаслідок основного типу олігофренічного дефекту, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 07.02.2007р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість з порушенням в поведінці внаслідок основного типу олігофренічного дефекту, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.07.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved