Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту її перебування на утриманні померлої особи [PERSON] з 1992 року по день смерті - [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.1994 року є співвласницею квартири [ADDRESS] на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 року на праві спільної сумісної власності № р 432 разом із [PERSON]. [PERSON] отримала частку в спільному майна при приватизації, як особа, що мешкала разом із [PERSON] та є її рідною тіткою. Заяву про приватизацію житлової квартири [PERSON] та [PERSON] подавали разом, рішення про приватизацію квартири прийняте 21.01.1994 року. Але [INFO] [PERSON] померла і свідоцтво про приватизацію житла від 15.03.1994 року [PERSON] отримала вже після смерті співвласниці. Протягом 1992 - 1994 року [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , так як була не працездатна, перебуваючи на пенсії. Пенсія була незначна і рідна тітка [PERSON] фактично утримувала заявника, так як переїжджаючи до м. Суми в з м Новосибірськ [PERSON] продала будинок, а її доходи були значно більші ніж доходи заявниці. Фактично для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування були доходи [PERSON] Після смерті [PERSON] заявниця, як особа, яка перебувала на утриманні померлої особи, фактично прийняла спадщину. На час відкриття спадщини, тобто на 12.03.1994 року [PERSON] постійно проживала із померлою, за адресою [ADDRESS] . Заначила, що відповідно до статті 531 ЦК України до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.. Оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року й була прийнята до цієї дати [PERSON] , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УPCP (чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ), вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] не заявила про свою відмову від спадщини. Інших спадкоємців не має. Спадщина щодо майна не відкривалась. На підставі вищезазначеного заявник звернулася до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявник представник заявника [PERSON] , заяву підтримав із зазначених підстав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Сумської міської ради в судове засідання не з`явився. Надійшов відзив на заяву, в якому зазначено, що статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно роз`яснень, що містяться в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року про «Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Посилання в заяві про продаж будинку та наявність у померлої значних коштів жодним документом не підтверджуються. Крім цього, не зрозуміло яким чином [PERSON] у віці 93 роки могла утримувати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просять суд при прийнятті рішення врахувати відповідні роз`яснення та прийняти законне і обґрунтоване рішення суду. Допитаний як свідок [PERSON] , який є сином заявника [PERSON] , та проживає за адресою: [ADDRESS] , суду пояснив, що [PERSON] це рідна тітка його матері [PERSON] Документів, що підтверджують їхній родинний зв`язок, вони не мають. В 1982 році [PERSON] переїхала в м. Суми і проживала разом з [PERSON] по день смерті. Вона в Новосибірську продала будинок і на ті кошти вони жили. Сума від продажу будинку була десь близько 10000 руб. Вона оплачувала його матері операції в 1986 році, на початку 1990-х років. Була зареєстрована разом з ними за адресою: [ADDRESS] . Допитана як свідок [PERSON] , яка є невісткою [PERSON] , та проживає за адресою: [ADDRESS] , суду пояснила, що [PERSON] до переїзду в м. Суми проживала в м.Новосибірськ та мала добротний будинок, який в 1978 році продала та в 1978 році переїхала до м. Суми. Їй було відомо від [PERSON] , що в [PERSON] були гроші і вона їм допомагала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.1994 року є співвласницею квартири [ADDRESS] на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 року на праві спільної сумісної власності № р 432 разом із [PERSON] (а.с.13). З показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] і проживала разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] з початку 80-х років до дня смерті. Документів, які б підтверджували, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] , у заявниці не має. [INFO] [PERSON] померла у віці 93 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Відповідно до інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявниці для отримання спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] заяву про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] протягом 1992-1994 років обгрунтовує тим, що її тітка [PERSON] перед переїздом в м.Суми продала будинок в м.Новосибірськ і за рахунок цих коштів утримувала заявницю. На підтвердження цих обставин [PERSON] надає копію листа (а.с.15-27). Цим листом не підтверджуються обставини щодо продажу будинку [PERSON] , отримання конкретної суми коштів від продажу будинку. Докази, в тому числі і письмові, щодо продажу будинку [PERSON] , отримання нею коштів від продажу будинку та спрямування цих коштів на утримання [PERSON] , матеріали справи не містять. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які є родичами заявниці і зацікавленими у встановленні факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , за відсутності інших письмових доказів судом відхиляються. Згідно з інформацією Головного управління ПФ України в Сумській області [PERSON] перебувала на обліку як одержувач пенсії по втраті годувальника за загиблого сина (військовослужбовця). [PERSON] отримувала пенсію за віком. Матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] утримувала [PERSON] , надавала їй систематично допомогу, і що ці кошти були основним і постійним джерелом існування заявниці [PERSON] . За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлої особи [PERSON] з 1992 року по день смерті - [INFO] , оскільки даний факт судом не встановлено На підставі викладеного та

Outcome: dismissed