Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, яку згодом уточнив, в якій просив встановити факт того, що він дійсно з 04.01.1993 року по 10.02.1994 року працював водієм в Малому підприємстві «Транспортник» м.Лозова Харківської області. В своїй заяві посилається на те, що він є пенсіонером за віком з 27.02.2019 року. На початку 1993 року в м.Лозова було створене Мале автотранспортне підприємство «Транспортник», директором якого був підприємець [PERSON] . Згідно поданої ним заяви заявника було прийнято водієм новоствореного підприємства на підставі наказу №1 від 04.01.1993 року. Через фінансові труднощі в лютому 1994 року підприємство перестало існувати, всі працюючі водії подали заяви на звільнення та його було звільнено на підставі наказу №2 від 10.02.1994 року. При видачі трудової книжки начальник відділу кадрів помилково в графі рік записала 1993 рік, потім зробила виправлення трійки на четвірку. При оформленні пенсії та нарахуванні трудового стажу Пенсійний фонд до загального трудового стажу не зарахував 1 рік, 1 місяць, 6 днів, що вплинуло на нараховану пенсію. Враховуючи неможливість вирішити питання в досудовому порядку, заявник звернувся до суду. Ухвалою від 03.03.2021 року провадження у справі було відкрито в порядку окремого позовного провадження. 10.03.2021 року представником заінтересованої особи було надано пояснення, в яких [PERSON] вказала, що під час ретельної перевірки документів [PERSON] було виявлено виправлення в трудовій книжці, а саме в році звільнення з МП «Транспортник». Трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи. Як зазначила представник, за відсутності трудової книжки чи записів в ній стаж може бути підтверджено поясненнями не менше двох свідків, відповідно до чинного законодавства. [PERSON] просила врахувати пояснення та розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] є пенсіонером за віком з 27.02.2019 року, що не оспорюється сторонами. Згідно копій листів трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.10), на підставі наказу №1 від 04.01.1993 року [PERSON] було прийнято на роботу водієм МП «Транспортник» та було звільнено на підставі наказу №2 від 10.02.1994 року. При видачі трудової книжки начальник відділу кадрів помилково в графі рік записала 1993 рік, потім зробила виправлення трійки на четвірку. При оформленні пенсії та нарахуванні трудового стажу Пенсійний фонд виявив виправлення(а.с.8), у зв`язку з чим до загального трудового стажу не зарахував 1 рік, 1 місяць, 6 днів, що вплинуло на нараховану пенсію. Враховуючи неможливість вирішити питання в досудовому порядку, заявник звернувся до суду. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.26-27), [PERSON] дійсно працював водієм МП «Транспортник» з 04.01.1993 року по 10.02.1994 рік. Факт помилки при зазначенні року звільнення в трудовій книжці підтверджується написом «виправлено» з підписом особи, явка вносила відомості та роком Наказу на підставі якого було звільнено заявника. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до\~ст. 293 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 п. 5\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Зважаючи на те, що МП «Транспортник» на даний час не існує, інформація про місце знаходження документації підприємства відсутня, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт в судовому порядку. Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити уточнену заяву в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved