Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою, де просили переглянути рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю за нововиявленими обставинами та скасувати його. Також просили відкликати з Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ виконавчий лист № 2-5/2011 від 21.05.2013 року. В обґрунтування заяви вказують, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року було задоволено вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] до них та зобов»язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] знести за власний рахунок самочинно встановлений цегляний паркан та прибрати будівельні матеріали, провести за власний рахунок ремонт стіни кімнати жилого [ADDRESS] Пізніше рішенням апеляційного суду Полтавської області рішення від 29.11.2012 року скасовано в частині зобов»язання провести за власний рахунок ремонт стіни. Підставою для задоволення позовних вимог в частині зобов»язання знести самочинно встановлений цегляний паркан та прибрати будівельні матеріали стало те, що земля, на якій був збудований паркан та знаходяться будматеріали, належала на праві власності позивачам. Рішенням апеляційного суду Полтавської області визнано частково недійсним рішення Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 27.12.2007 року, яким безоплатно передано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку по [ADDRESS], а також визнано частково недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку в частині виділення у власність [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 68 м.кв., що належить до домоволодіння [ADDRESS] та на якій самочинно побудовано цегляний паркан і знаходяться будматеріали. Оскільки вказані обставини є нововиявленими, просили переглянути рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року та скасувати. В судове засідання заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви, де просили розгляд справи проводити без їхньої участі. Заявник [PERSON] в судовому засідання вимоги, викладені в заяві підтримав з підстав, зазначених у ній. Просив суд заяву задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання повторно не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, вказала, що заявниками без будь-яких дозволів, самочинно побудовано на межі будинків цегляний паркан та залишені будівельні матеріали. Рішенням суду правомірно зобов»язано їх усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом знесення самочинної побудови та зобов»язанням прибрати будівельні матеріали. Вона та її чоловік, [PERSON], є людьми похилого віку, хворіють, при цьому завдяки діям заявників щодо неправомірного встановлення самочинного паркану та залишення будівельних матеріалів на земельній ділянці, яка на даний час належить виконкому, вони не мають доступу до свого домоволодіння та змушені заходити до свого помешкання через територію домоволодінь [ADDRESS] Просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки винесене 29.11.2012 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука є законним та обґрунтованим. Представник заінтересованої особи Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області [PERSON] вважав, що рішення Крюківського районного суду від 29.11.2012 року не підлягає перегляду, оскільки в рішенні апеляційного суду не зазначено, що саме на земельній ділянці, яка раніше перебувала у власності [PERSON] та [PERSON], побудовано самочинно паркан та перебувають будівельні матеріали. Вказав, що, на його думку, вказана земельна ділянка на даний час перебуває у власності територіальної громади. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю задоволені повністю, усунено перешкоди [PERSON], [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]; зобов»язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] знести за власний рахунок самочинно встановлений цегляний паркан та прибрати будівельні матеріали, що перешкоджають [PERSON], [PERSON] вільно користуватися земельною ділянкою; зобов»язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] провести за власний рахунок ремонт стіни кімнати жилого будинку [ADDRESS] вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2013 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року змінено, рішення суду в частині зобов»язання відповідачів провести за власний рахунок ремонт стіни кімнати жилого будинку [ADDRESS] скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] в зазначеній частині відмовлено; в іншій частині рішення залишено без змін. Обидва рішення набрали законної сили. При винесенні рішення від 29.11.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука та рішення від 29.04.2013 року апеляційного суду Полтавської області було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] належить на праві сумісної власності квартира [ADDRESS] і їм же, відповідно до державних актів про право власності на земельну ділянку, належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0121 га. Вказаними рішеннями також встановлено, що відповідачі дійсно чинять перешкоди позивачам, а саме, на належній позивачам частині земельної ділянки самочинно побудували паркан та складують будівельні матеріали. Оскільки, в силу ст.. 391 ЦК та ст.. 152 ч.2 ЗК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю задоволені були задоволені. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2014 року, винесеним в справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області, управління земельних ресурсів у м. Кременчуці Полтавської області, [PERSON], [PERSON] про визнання рішення частково недійсним та часткове скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, ухвалено нове рішення по суті позовних вимог, позов задоволено частково. Визнано частково недійсним рішення 16 сесії п»ятого скликання Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2007 року «Про передачу гр..гр. [PERSON], [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] в м. Кременчуці» в частині передачі безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному земельної ділянки площею 68 кв.м., що належить до домоволодіння по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 648674, виданий [PERSON] 31.01.2008 року на ? частку земельної ділянки площею 0,0242 га, яка розташована в [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800044, в частині визнання за ним права власності на ? частку земельної ділянки площею 68 кв.м., що належить домоволодінню по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 648675, виданий [PERSON] 31.01.2008 року на ? частку земельної ділянки площею 0,0242 га, яка розташована в [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800043, в частині визнання за нею права власності на ? частку земельної ділянки площею 68 кв.м., що належить домоволодінню по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Рішення апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2014 року набрало законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особам, які звернулися із заявою, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на час розгляду справи, а саме, та обставина, що рішення Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2007 року є частково недійсним та частково скасовані державні акти на право власності на земельну ділянку площею 68 кв.м., що належить домоволодінню по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Отже, суд приходить до висновку, що існують підстави для перегляду рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2012 року. Як встановлено судом та визнається сторонами, самочинно побудований [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] цегляний паркан та будівельні матеріали знаходяться на земельній ділянці площею 68 кв.м., що належить домоволодінню по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Відповідачами не заперечується, що паркан побудовано лише за письмового погодження начальника КГЖЕП «Крюківське» (а.с.185). Свої вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення за власний рахунок самочинно встановленого цегляного паркану та прибирання будівельних матеріалів, що перешкоджають [PERSON], [PERSON] вільно користуватися земельною ділянкою, позивачі обґрунтовували тим, що вказана земельна ділянка належить їм на праві власності. Позивачці в судовому засіданні роз»яснювалося право змінити предмет та підставу позову. Відповідно до ст.. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.. 152 ч.2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст.. 376 ЦК якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. В силу ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З ч.3 ст.42 ЗК України, відповідно до якої порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками, пункту 19 постанови пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що визначення розмірів прибудинкової території віднесено до функцій відповідної міської ради, яка, в свою чергу, є власником земельної ділянки. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2014 року встановлено, що згідно рішень виконкому Кременчуцької міської ради від 28.10.1954 року № 574, від 18.05.1965 року № 257, від 18.02.1988 року № 133 в результаті обміру земель по будівельному кварталу № 50 м. Крюків за багатоквартирними житловими будинками нині [ADDRESS] було зареєстровано земельні ділянки розміром 600 кв.м. та 795 кв.м. відповідно; земельна ділянка площею 68 кв.м., яка була раніше безоплатно передана у власність [PERSON] та [PERSON], належить до багатоквартирного жилого будинку по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області. Оскільки рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2014 року визнано частково недійсним рішення 16 сесії п»ятого скликання Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2007 року «Про передачу гр..гр. [PERSON], [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] в м. Кременчуці» в частині передачі безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному земельної ділянки площею 68 кв.м., що належить до домоволодіння по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області; визнано недійсними державні акти, видані [PERSON] та [PERSON], в частині права власності на земельну ділянку площею 68 кв.м., що належить домоволодінню по [ADDRESS] в м. Кременчуці Полтавської області, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод [PERSON], [PERSON] у користуванні власністю. За викладених обставин суд приходить до висновку, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2012 року слід скасувати, а в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю слід відмовити. Обґрунтування позивачів [PERSON] та [PERSON] своїх вимог також тим, що у них відсутній доступ до належної їм частини будинку, на думку суду, не впливає на характер спірних правовідносин і не є підставою для задоволення позову. За наявності відповідних підстав дане питання може бути вирішено шляхом встановлення земельного сервітуту.

Outcome: dismissed