Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Заявник у судове засідання не явилась, надала суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - РРДА Одеської області у судове засідання не явився, на адресу суду надійшла заява, з якої вбачається, що він не заперечує у задоволенні наявної заяви, просив розглянути справу у його відсутності. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що розпорядженням Ренійської районної державної адміністрації № 257/А-2004 від 22.07.2004р., заявнику було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку [NUMBER] мас. № 7, площею 2,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Нагірненської сільської ради. На підставі вищевказаного розпорядження на ім`я заявника був виготовлений та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . При зверненні заявника до сільгосппідприємства, під час укладання договору передачі в оренду земельної ділянки, були виявлені розбіжності у записах по-батькові заявника у державному акті на право приватної власності на землю та його по-батькові в паспорті громадянина України. З цієї причини у заявника виникли проблеми з питанням укладення та реєстрації відповідного договору оренди земельної ділянки. Так, за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11.03.1996р., по-батькові заявника записано українською - « [PERSON] », тоді як у державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] по-батькові заявника помилково записано - «[PERSON]». Це різночитання було допущене внаслідок орфографічної помилки у записах по-батькові заявника у державному акті серії [NUMBER] , виданому у 2004 році. За таких обставин заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для вирішення питання про укладання договору передачі в оренду належної йому земельної ділянки. Оскільки щодо заявлених вимог, обставин справи представник заінтересованої особи не заперечував, а заявник підтримав свої вимоги, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Про помилкове трактування по-батькові заявника свідчать викладені ним у заяві обставини. За паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11.03.1996р., по-батькові заявника записано українською мовою - «[PERSON]», тоді як у державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , виданому у 2004 році, по-батькові заявника помилково записано - «[PERSON]». Це різночитання було допущене внаслідок орфографічної помилки у записах по-батькові заявника у державному акті. Таким чином, факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 24.12.20014р., виданого на ім`я [PERSON] , саме заявнику - [PERSON] , суд вважає встановленим.

Outcome: approved