Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Заявник КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» звернувся до судуі з заявою, у якій просить постановити рішення про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], до протитуберкульозного закладу для проходження стаціонарного примусового лікування строком до 6 місяців. Вимоги мотивовані тим, що останній перебуває на диспансерному обліку з 15 серпня 2016 з діагнозом мультирезистентний туберкульоз (МРТБ) верхніх долей легень (інфільтративний) Дестр. (+), МБТ (+), М (+), К (+), Резист.1 (+), (H,R,S,E,) Резист 2 (+), (Ofx), Гіст.0, Кат.4 (НЛ, повт. Курсу 4 категорії), ког. 2 (2016). 01 вересня 2016 року самовільно залишив відділення, на лікування не з'являється, чим створює особливу небезпеку та загрозу для здоров'я оточуючих, зокрема для своєї новонародженої доньки. Зважаючи на небезпеку хвороби для оточуючих [PERSON] повинен бути примусово госпіталізований до лікувального закладу для проходження лікування у примусовому порядку для повного абацилювання на строк до шести місяців. У судовому засіданні представник КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» та прокурор Чернігівської місцевої прокуратури заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, вважали необхідним примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу, оскільки він порушує протиепідемічний режим, відмовляється від належного лікування та ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Особа, стосовно якої вирішується клопотання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, [PERSON] про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не з'явився, згідно телефонного повідомлення не заперечував проти розгляду справу без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно пункту 12 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікробактеріями туберкульозу. Частиною третьою ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікробактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ст.11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих, при цьому примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Як вбачається з висновку № 18 від 01 вересня 2016 року лікарської комісії КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» хворий [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 12 серпня 2011 року по теперішній час, з діагнозом: (МРТБ) верхніх долей легень (інфільтративний) Дестр. (+), МБТ (+), М (+), К (+), Резист.1 (+), (H,R,S,E,) Резист 2 (+), (Ofx), Гіст.0, Кат.4 (НЛ, повт. Курсу 4 категорії), ког. 2 (2016). Від лікування ухиляється, несе загрозу зараження туберкульозом оточуючим та членам своєї сім'ї, тому, потребує обов'язкової примусової госпіталізації для стаціонарного лікування до протитуберкульозного закладу до шести місяців.(а.с. 4). Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заява КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» щодо примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу підлягає задоволенню, оскільки хворий становить небезпеку для оточуючих та для своєї малолітньої дитини, від добровільного лікування в умовах стаціонару ухиляється, що повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved