Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою посилаючись на наступні обставини. Вона, згідно поданої заяви просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акту серія ЯГ №583954 від 15.02.2007 р. зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010712500246 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7175 га на ім'я [PERSON] та державного акту серія ЯГ №578590 від 15.02.2007 р. зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010712500329 на право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 0,799 га на ім'я [PERSON], що розташовані на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. [PERSON] отримала Витяг з державного земельного кадастру НВ1200828522013 від 28 жовтня 2013 на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 3,7175 га. Для реєстрації свого права власності у державних органах вона звернулася до відділу Державної реєстрації прав на нерухоме майно Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Але у державній реєстрації її права власності на земельну ділянку в усній формі їй відмовили в прийняті заяви у зв'язку з різними даними в Державному акті на право власності на земельні ділянки і паспорті. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що мас юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. б ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Підтвердженням того, що державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить [PERSON] підтверджується доданими до заяви документами. Виправлення помилки є неможливим шляхом виготовлення нового державного акту, оскільки такий акт повинен виготовляти лише власник та необхідно скасувати старий державний акт, для скасування якого підстав немає. Представник заявника в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву, в якій вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник зацікавленої особи в особі Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому не заперечує проти заяви, просить слухати справу без представника Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує заявник, подавши до суду заяву та просить заяву задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»визначені підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються справи у яких згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Згідно з ч. 2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Отже, судом встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ №583954 від 15.02.2007 р. та державному акту серія ЯГ №578590 від 15.02.2007 р. у написанні прізвища допущено помилку, а саме зазначено невірно - [PERSON], замість вірного - [PERSON], а факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати своє право на реєстрацію майна. На підставі викладеного і

Outcome: approved