Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Заявники звернулися з заявою до суду, в який просять суд визнати невірними записи в їх свідоцтвах про народження у графі національність «росіянка», та вважати вірними записи «болгарка», встановити факт того, що громадянка Україна [PERSON], [INFO] та громадянка України [PERSON], [INFO] за національністю є болгарками, крім того зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції внести зміни в книгу реєстрації актів про народження №5 від 08 січня 1972 року, а у свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER], яке було видане Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 08 січня 1972 року у відомостях щодо матері в графі національність замість «росіянка» - «болгарка». Вказують, що такі помилки заважають їм отримати громадянство Болгарії, привести в порядок документи а також відновити свою дійсну національність, в зв'язку із чим й звернулися до суду з відповідною заявою. Адвокат [PERSON] в інтересах заявників [PERSON] та [PERSON] заяву підтримав, про що надав листи. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, одна причини неявки суду не сповістила. Представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Вивчивши матеріали справи, оголосивши заяву адвоката в інтересах заявниці [PERSON], судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалам справи встановлено, що [INFO] в м. Кизил, Молотівської області в родині [PERSON] та [PERSON], народилася заявниця [PERSON]. В свідоцтві про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER], вказано що за фактом її народження 02 лютого 1950 року був зроблений відповідний запис №338 в бюро РАЦС м. Кизил, Молотівської області. Національність її батьків вказано, як росіяни. /а.с. 6/ 05 вересня 1970 року заявниця [PERSON] одружилася зі [PERSON], після чого змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно довідки №411 від 29 листопада 2012 року виданої Ярівською сільською радою, Тарутинського району, Одеської області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно архівного запису по господарської книги Ярівської сільської ради 1945 року були зареєстровані та проживали в с. Ярове, Тарутинського району, Одеської області, за національністю - «болгари». /а.с. 8/ Крім того, згідно свідоцтва про народження рідної сестри заявниці [PERSON], її батьками вказані: [PERSON], за національністю - «болгарин», та [PERSON], за національністю - «болгарка». /а.с. 7/ В свою чергу заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, де її батьками вказані: [PERSON], за національністю - «українець», та [PERSON], за національністю - «росіянка». /а.с. 17/ Після укладання першого шлюбу заявниця [PERSON], змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується довідкою №15-03-71 від 30 січня 2007 року, виданою другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. /а.с. 18/ Після розірвання вищевказаного шлюбу, заявниця залишила своє прізвище як «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. /а.с. 19/ 22 липня 2006 року заявниця вдруге уклала шлюб, після чого змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. /а.с. 20/ Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Так, національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в України». У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст.11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько та мати заявниці [PERSON] були болгарами, заявниця має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «болгари», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні», а заявниця [PERSON] має право на внесення змін до її правовстановлюючих документів. Що стосується вимог заявниць щодо встановлення факту, того що вони за національністю є болгарками, то в цій частині вимог необхідно відмовити, оскільки не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності. На підставі викладеного,

Outcome: partial