Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] в [ADDRESS], на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що [INFO] в с. Верин Миколаївського району Львівської області померла його мати [PERSON] За життя його матір набула у власність житловий будинок [ADDRESS], що входить до складу спадщини після смерті останньої. До моменту смерті [PERSON] він фактично проживав разом з нею за вищевказаною адресою без реєстрації, безперервно ведучи з нею спільне господарство, здійснюючи за нею догляд, а після її смерті займався похованням матері. За життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном на випадок смерті, склавши заповіт на його користь, який посвідчений секретарем виконкому Веринської сільської ради Миколаївського району Львівської області. Нотаріус Миколаївської ДНК відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері з підстав пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. А тому для подальшого оформлення спадкових прав та реалізації свого права на спадкування за заповітом йому необхідно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просить суд її задовольнити. Пояснив, що на момент смерті матері він не був зареєстрований в [ADDRESS], однак постійно проживав за вказаною адресою із матір'ю у вказаному будинку, так як вона була похилого віку, хворіла, у зв'язку з чим потребувала постійного догляду та піклування. Коли він звернувся до нотаріальної контори, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив шестимісячний термін для звернення із відповідною заявою та не був зареєстрований у вказаному помешканні. Представник зацікавленої особи - Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, приходить до переконливого висновку, що заява є належним чином обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заявник скористався своїм правом та звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки не може успадкувати майно, яке належало його матері. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 67, виданого Розвадівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, [PERSON] народився [INFO], його батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/ Згідно зі свідоцтвом серії [NUMBER] від 11.06.2002, виданим на підставі рішення виконкому Веринської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 29.05.2002, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності /а.с. 13/. За життя матір заявника [PERSON] склала заповіт, посвідчений 31.05.2006 секретарем виконкому Веринської сільської ради Миколаївського району Львівської області В.В. Данчевською, відповідно до якого [PERSON] зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідає [PERSON] /а.с. 12/ [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №20, виданим Веринською сільською радою Миколаївського району Львівської області /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 17, виданого Веринською сільською радою Миколаївського району Львівської області, [INFO] помер батько заявника [PERSON] /а.с. 10/ Таким чином, заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], що стверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про смерть та заповітом, копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Угерсько, що стверджується паспортом громадянина України [PERSON], копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 6-7/, а тому вимоги ЦПК України щодо підсудності вказаної категорії справи не порушені. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі за № 336/709/18-ц. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до листа завідувача Миколаївською державною нотаріальною конторою Львівської області Г.В. Недомірко № 1753/02-31 від 29.10.2018 заявника [PERSON] повідомлено про те, що для успадкування майна йому слід звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем /а.с.15/. Згідно з довідкою, виданою Розвадівською сільською радою Миколаївського району Львівської області № 2301 від 29.10.2018, [PERSON] на момент смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], проживав разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS], здійснював за нею догляд, піклування, займався похованням /а.с. 14. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] на момент смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], проживав разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS], здійснював догляд за нею, так як вона була похилого віку та постійно хворіла, купував ліки, займався похованням. Суд надає віри показанням допитаних свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені заявником [PERSON] у поданій заяві про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав у [ADDRESS] із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO]. Одночасно суд приймає до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті.

Outcome: approved