Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 1 грудня 2017 року Личаківським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис номер 321; зміну прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » (дошлюбне прізвище); визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] Заяву мотивують тим, що шлюбні відносини не склалися, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, участі батьків в її утриманні та вихованні. Заява надійшла до суду 7 лютого 2020 року. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року в частині відкриття провадження за спільною заявою [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання дитини відмовлено, прийнято до розгляду та відкрито провадження в частині заяви про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявники подану заяву підтримали з мотивів викладених в ній, просили таку задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 1 грудня 2017 року шлюб між сторонами було зареєстровано 1 грудня 2017 року, про що зроблено в книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис за номером 321. Шлюб було зареєстровано в Личаківському районному у місті Львові відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 109 СК України визначає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судовим розглядом встановлено, що заявники є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 червня 2018 року. Між заявниками укладено договір про місце проживання, утримання спільної дитини та участі в її вихованні. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами заяви та поясненнями заявників. Заявники уклали договір про місце проживання, утримання спільної дитини та участі в її вихованні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати, оскільки встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 1 грудня 2017 року вбачається, що заявник [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , а тому у зв`язку з розірванням шлюбу слід задовольнити її клопотання про зміну прізвища на дошлюбне [PERSON] . При цьому відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved