Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою (в подальшому уточненою) в якій просить встановити факт її народження як [INFO] в с. Лукове Тельманівського району Донецької області, а також зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області внести зміни до актового запису про її народження. В заяві зазначається, що заявниця, [PERSON] народилась - [INFO] в селі Лукове, Тельманівського району Донецької області. На підтвердження цього, її матері було видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 29 серпня 1961 року, видане Миколаївською сільською радою Тельманівського району Сталінської області. Під час видачі свідоцтва про народження, в ньому було допущено виправлення, зокрема, що стосується дати її народження та зазначена стара назва - «Сталінської області» замість «Донецька область», оскільки з 1931 по 1961 рік Донецька область іменувалась Сталінською. Для виправлення помилок в актовому записі свідоцтва про народження, заявниця звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Однак, Висновком Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області у внесенні змін до актового запису цивільного стану їй було відмовлено. Невірне зазначення відомостей заявниці у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян порушує її права, ускладнює ідентифікацію її особи та належності їй усіх виданих за життя документів, а факт неправильності у актовому записі прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих та майнових прав заявниці. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши суду письмові заяви: заявник - уточнила заявлені вимоги, просила розглянути її заяву тільки в частині внесенні змін до актового запису, та розглянути справу без її участі; заінтересована особа - проханням постановити рішення відповідно до законодавства України та розглянути справу без участі представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТ управління юстиції у Харківській області. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до гл.12 розділу ІІІ Сімейного кодексу України, походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ст. 122 Сімейного кодексу України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини (ст. 125 Сімейного кодексу України). Як випливає зі змісту вказаних статей, документом, що підтверджує народження дитини від даної матері, є документ закладу охорони здоров`я. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я при реєстрації в органах РАЦС факт народження дитини підтверджується двома свідками та медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Це визначено Інструкцією щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 р. № 545. Однак отримати дублікат медичного свідоцтва заявниця не в змозі, оскільки медичний заклад, що його видавав, знаходиться на непідконтрольній Україні території. Тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області відмовив їй в такій реєстрації та видачі відповідного свідоцтва про народження дитини в зв`язку з відсутністю медичного документу про його народження та запропонував за для вирішення даного питання звернутися до суду. У разі відсутності жодних документів про народження дитини державна реєстрація її народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Це визначено положеннями ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якими встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, що передбачено ст. 315 Цивільного процесуального кодексу. Встановлення даного факту має для заявниці важливе значення, оскільки народження фізичної особи в правовому аспекті є юридичним фактом, з яким норми права пов`язують виникнення різноманітних правовідносин. Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 ЦК України у момент народження фізичної особи виникає її цивільна правоздатність. Із народженням дитини виникає споріднений зв`язок між нею та її матір`ю і батьком. Стосунки між батьками та дітьми можуть мати духовний, моральний, особистий або майновий характер. Права та обов`язки, що виникають у батьків і дітей, є взаємними. Підставою виникнення взаємних прав та обов`язків батьків і дітей є кровне споріднення, походження дітей від цих батьків. Однак саме по собі біологічне походження спричинює встановлення лише моральних обов`язків батьків і дітей. Духовні та моральні відносини між батьками та дітьми можуть існувати незалежно від того, народжена дитина у шлюбі чи поза шлюбом, записані батьки як такі у Книзі реєстрації народжень чи ні. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Юридичне значення факт походження набуває лише з моменту його державної реєстрації в органах ДРАЦС. Саме тоді діти визнаються дітьми своїх батьків не тільки біологічно, а і юридично. З цього моменту виникає юридичний зв`язок між батьками та дітьми. Народження фізичної особи та встановлення її походження належать до актів цивільного стану, що підлягають державній реєстрації (ст. 49 ЦК України). Державна реєстрація в цих випадках є зовнішнім вираженням існування певної обставини. Вона свідчить про виникнення права й одночасно породжує це право, тобто має правовстановлюючий характер. Отже, у сфері сімейного права походження дитини від певних батьків стає юридичним фактом лише за умови його посвідчення компетентним державним органом ДРАЦС. Згідно зі змінами до наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні від 18.10.2000 р. № 52/5 для реєстрації дитини та виконання зобов`язання державного органу реєстрації актів цивільного стану зареєструвати дитину з відповідним записом до книги реєстрації актів цивільного стану та видачею свідоцтва необхідно встановити юридичний факт народження дитини, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Outcome: approved