Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись та те, що згідно реєстраційного посвідчення №251 будинок №5 на вул. Вокзальній у м. Львові-Рудно належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] У договорі купівлі-продажу даного будинку прізвище покупців зазначено [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження, свідоцтв про смерть прізвища таких осіб зазначено [PERSON] та [PERSON] Просить встановити юридичний факт приналежності [PERSON], [PERSON] реєстраційного посвідчення №251 на будинок №5 на вул. Вокзальній у м. Львові-Рудно. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення №251 від 14 липня 1969 року будинок №5 на вул. Вокзальній у м. Львові-Рудно належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 1969 року, посвідченого Другою Львівською державною нотаріальною конторою. Відповідно до паспорта громадянина України серії КВ №930976 від 18 червня 2002 року [PERSON] народилася 26 березня 1933 року та перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №421744 від 11 лютого 2016 року [PERSON] померла 10 лютого 2016 року. У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-СГ №144810 від 01 листопада 208 року [PERSON] помер 01 листопада 2008 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 липня 1969 року, посвідченого Другою Львівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] придбали будинок №5 на вул. Вокзальній у м. Львові-Рудно. На підставі наведеного та з врахуванням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак заявником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо неможливості внести відповідні зміни до реєстраційного посвідчення №251 від 14 липня 1969 року. А також, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 4 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до нотаріальної контори з проханням видати належне реєстраційне посвідчення та їй було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed