Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності померлій 05.11.2001 року її матері [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.12.1997 року державним нотаріусом Буринської держнотконтори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2117, а також дублікату заповіту виданого 20.03.2018 року секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №41, мотивуючи тим, що після смерті останньої відкрилася спадщина, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем за заповітом. Однак, коли вона\~звернулася до\~нотаріуса для\~оформлення спадщини\~було встановлено,\~що у\~вище згаданому\~свідоцтві про\~право на\~спадщину за\~законом та\~дублікаті заповіту невірно зазначене прізвище спадкодавця «Сіненко», замість правильного «Синенко», як зазначено у свідоцтві про смерть. Вказані обставини не дають їй можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення. Заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, надіславши до суду письмову заяву. Представник заінтересованої особи Слобідської сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2001 року в с.Слобода, Буринського району, Сумської області померла мати заявниці [PERSON], що вбачається з свідоцтва про смерть останньої, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про укладення шлюбу заявниці, паспорта заявниці (а.с.4-8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON] заявниця по справі, будучи спадкоємцем за заповітом, відповідно до п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідки Слобідської сільської ради, дублікату заповіту, копії спадкової справи (а.с.9-10,33-36). Серед спадкової маси є житловий будинок, що розташований за адресою Сумська область, Буринський район, с. Слобода, вул.Чехова,7, який був успадкований [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 06.06.1995 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.12.1997 року державним нотаріусом Буринської держнотконтори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2117, що підтверджується, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, довідкою Слобідської сільської ради, технічним паспортом на будинок, довідкою ТОВ «Буринське БТІ», Витягом з рішення виконкому Слобідської сільської ради «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування», свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.11-17,19). Однак оформити свої спадкові права на будинок заявниця належним чином не спроможна, так як у вище згаданому свідоцтві про право на спадщину за законом невірно зазначене прізвище спадкодавця «Сіненко», замість правильного «Синенко», як зазначено у свідоцтві про смерть, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про право на спадщину за законом та листом приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.7,11,21). Крім того, аналогічні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] виявилися і в дублікаті заповіту виданого 20.03.2018 року секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №41, що в свою чергу також не дає можливості заявниці оформити свої спадкові права (а.с.10). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає прізвище «Сіненко» та «Синенко», в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючих документах виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення її майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved