Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини посилаючись на те, що [INFO] від спільних відносин з громадянкою [PERSON], у них народився син [PERSON]. На момент народження дитини [PERSON] мешкала в с. Триліси Фастівського району, Київської області. Факт народження дитини підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження, яке видано Київським міським пологовим будинком № 6 від 25.11.2013 року. У його (заявника) паспорті є відмітка про те, що [PERSON] є його сином. З 03.12.2002 року, фактично з моменту народження, по сьогоднішній день син проживає з ним за адресою: [ADDRESS]. На даний час дитина навчається у середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 42 Дніпровського району м. Києва. Про народження сина свідоцтво не видавалось, реєстрація народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану не проводився. Вони неодноразово в усній формі зверталися до Дніпровського районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану з метою видачі відповідного свідоцтва, та отримували усну відмову. Потім звернувся у письмовій формі, на яку отримав відповідь від 09.03.2018 року за № 445/16.6-09 про те, що актовий запис про народження відносно [PERSON], [INFO], не виявлено. Мати дитини до цього часу добровільно не вирішила питання отримання свідоцтва про народження сина, мотивуючи різними причинами. У зв'язку з чим він був змушений звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник та його представник обставини викладені в заяві, уточнені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Заявник додатково зазначив, що від його стосунків з [PERSON], у них [INFO] народився син, якого назвали [PERSON]. Одразу не зареєстрували дитину, так як у [PERSON] не було паспорта. Зазначив, що він є батьком дитини, а [PERSON] є матір'ю дитини. В судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що перебуваючи у стосунках з [PERSON], [INFO] вона народила дитину - хлопчика в шостому роддомі, 3 600 кг, 54 см. Свідоцтво про народження дитини вони не зробили, оскільки на той час у неї не було паспорта. Коли отримала паспорт, вони з [PERSON] вже разом не проживали. Потім не зробили свідоцтво про народження дитини з різних причин. З [PERSON] після народження дитини разом прожили три місяці, потім дитина залишилася проживати з батьком. Підтвердила, що вона є матір'ю дитини, а батьком є [PERSON] В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації заяву підтримав, просив ї задовольнити. Пояснив, що почали працювати з родиною після отримання даної заяви. З пояснень батька дитини дізналися, що після народження дитини вони з матір'ю дитини прожили разом десь півроку, потім мати пішла, дитина залишилась проживати з батьком. Дитина матір знає. Спілкувалися і з хрещеною дитини - [PERSON] В судове засідання представник Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану не з'явився, надіслав лист про розгляд справи без його участі відповідно до фактичних обставин справи. В судове засідання представник Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради не з'явився, надіслав лист про слухання справи без його участі, та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства враховуючи інтереси дитини. Вислухавши пояснення заявника та його представника, [PERSON], представника Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Ухвалою від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 12.06.2018 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] та Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою від 12.06.2018 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Службу у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради. Згідно дубліката Медичного свідоцтва про народження № 848 Київського міського пологового будинку № 6 від 25.11.2013 року [PERSON], яка прожила в будинку [ADDRESS], [INFO] о 17.30 годині народила дитину - хлопчика, вагою 3 600 гр. У поясненнях [PERSON], які надавалися Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, зазначено, що він проживав громадянським шлюбом з [PERSON]. [INFO] у них народився син, якого назвали [PERSON]. Дитина навчається в школі № 42. [PERSON] залишила його з дитиною, коли сину було півтора роки. Дитину залишила коли він ([PERSON].) був на роботі. З того часу мати до дитини не приїздила, вихованням та утриманням не займалася. Дитина не має свідоцтва про народження так як його мати не мала паспорта. Він самостійно шукав мати дитини щоб зробити свідоцтво про народження. Кілька разів вона обіцяла його зробити, але так і не зробила. Він звертався до суду із позовом про встановлення батьківства. У поясненнях [PERSON], яка є хрещеною матір'ю дитини, зазначено, що мати дитини, перебуваючи у громадянському шлюбі з [PERSON], народила дитину. Після народження сина вони разом з дитиною проживали у [PERSON] Коли дитині було півтора роки, мати залишила сина на батька, який в той момент був на роботі. Вони з батьком дитини самостійно шукали мати щоб зробити свідоцтво про народження. Кілька разів її знаходили, вона обіцяла зробити, та так і не зробила. Мати дитини, після того к залишила сина, його вихованням та утриманням не займалася. Батько дитини звертався до суду із позовом про встановлення батьківства. Встановлено, що дитина - [PERSON] навчається в середній загальноосвітній школі № 42 м. Києва з 01.01.2010 року по даний час. [PERSON] зарахований на підставі заяви, написаної на ім'я директора школи, [PERSON]. Свідоцтво про народження дитини в особовій справі відсутнє. За час навчання дитини, його мати в школі не з'являлась, батьківські збори не відвідувала, не цікавилася життям та виконанням сина. З моменту народження [PERSON] [INFO], наглядався в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 4 Центру по вулиці Новаторів, 4. Згідно Акту від 17.04.2015 року, засвідченого ЖРЕО № 404, з 03.12.2002 року по теперішній час [PERSON] проживає в [ADDRESS], без реєстрації, разом з батьком [PERSON] Згідно Висновку генотипоскопічного дослідження № 20128 від 29.11.2018 року, складеного Медико-генетичним центром «Мама-папа», біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,99995 %. В суді [PERSON] заявила, що вона є матір'ю [PERSON], якого народила [INFO], і батьком якого є [PERSON]. Дитину залишила проживати з батьком. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 125 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved