Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Заявником [PERSON] подано до суду заяву про оголошення фізичної особи померлою. В заяві зазначено, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в установленному законом порядку. Від шлюбу є син, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з 20 квітня 2012 року перебуває у розшуку, як безвісно відсутній, його місцезнаходження та місцеперебування працівниками органу внутрішніх справ не встановлено. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи по суті у її відсутність, просить задовольнити зазначені в заяві вимоги про оголошення [PERSON] померлим. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи по суті у його відсутність, зазначені в заяві вимоги [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим не визнає в повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи - управління соціального захисту населення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Ірина Шарун не з`явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника. У судове засідання представник заінтересованої особи - Устинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ольга Волочнюк не з`явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника. У судове засідання представник заінтересованої особи - Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Дмитро Меделян не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений, заяви про відкладення, проведення судового засідання у відсутність представника чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини. Частиною 1 ст.293, ч.ч.1,2,3 ст.294, ст.305 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 02 жовтня 2010 року проведено державну реєстрацію шлюбу, присвоєно прізвище: чоловікові [PERSON] ; дружині: [PERSON] (актовий запис про укладення шлюбу відділу реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області за №25 від 02 жовтня 2010 року). У актовому записі про народження відділу реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області від 21 червня 2010 року зазначено, що [PERSON] , народився: [INFO] , місце народження: смт. Устинівка Кіровоградська область, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . На підставі рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2011 року проведено державну реєстрацію розрівання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . У довідці начальника Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській областіза №909/124-2020 від 06 квітня 2020 року зазначено, що у проваджені слідчого органу внутрішніх справ перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Працівниками сектору карного розшуку органу внутрішніх справ заведено оперативно-розшукову справу за №23-02 від 20 квітня 2012 року щодо розшуку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час перебуває у провадженні, так як встановити місцезнаходження [PERSON] можливим не виявилося. Надати копії матеріалів оперативно-розшукової справи за №23-02 від 20 квітня 2012 року щодо розшуку [PERSON] не можливо, оскільки справа має гриф секретності « Таємно ». Згідно матеріалів справи, [PERSON] є жителем смт. Устинівка Кіровоградської області, але з 10 квітня 2012 року на території населенного пункту не проживає. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч.1 ст.294 ЦПК України). Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1 ст.307 ЦПК України). Згідно письмових документів оперативно-розшукової справи Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, 10 квітня 2012 року [PERSON] (батько) подано заяву про розшук [PERSON] . Проведеними працівниками органу внутрішніх справ оперативно-розшуковими заходами для розшуку [PERSON] , в тому числі перевірки його місцезнаходження (місцеперебування), через органи реєстрації актів цивільного стану громадян, довідкових адресних установ щодо реєстрації місця проживання громадян, державної фіскальної служби, державної міграційної служби, медичних закладів, встановити місцезнаходження та місцеперебування [PERSON] можливим не виявилось. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.ч.1,3,4 ст.46 ЦК України). Прийнятими працівниками органу внутрішніх справ мірами встановити місцеперебування чи місцезнаходження [PERSON] можливим не виявилось, а проведені заходи щодо його розшуку, як безвісно зниклої особи, не дали позитивних результатів, що підтверджується матеріалами оперативно-розшукової справи по факту безвісно відсутнього [PERSON] . У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку (ст.306 ЦПК України). Одним з обов`язкових відомостей змісту актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті фізичної особи. Згідно з ч.3 ст.46 ЦК України, днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. Таким чином, днем смерті [PERSON] є день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 4 від 31 березня 1995 року, суди повинні звертати увагу, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у Цивільному кодексі України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У свідоцтві про народження [PERSON] , народився: [INFO] , місце народження: смт. Устинівка Кіровоградська область, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що державна допомога на дітей одиноким матерям, призначається відповідно до цього Закону та порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника соціальну пенсію. Статтею 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. У відповідності до п.п.2,3 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Таким чином, підставою для звернення заявником [PERSON] до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим, є право на допомогу на дитину у разі смерті батька дитини, як годувальника дитини. У разі втрати годувальника дитини [PERSON] має право на отримання державної соціальної допомоги на утримання дитини, що передбачена Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». При встановлених обставинах, суд вважає, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню, як обґрунтована. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ст.47 ЦК України). Це означає, що після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст.1220 ЦК України). Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1221, ст.ст.1216,1217, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , є першої черги спадкоємцем за законом на спадкове майно батька, [PERSON] , так як відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є першої черги спадкоємцем за законом на спадкове майно сина, [PERSON] , так як відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст.47 ЦК України). Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved