Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про встановлення факту батьківства. Заяву мотивує тим, що з 2008 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу як дружина і чоловік із [PERSON] в його квартирі [ADDRESS]. Під час спільного проживання сторін у них народилася донька [PERSON], [INFO] Також у лютому 2012 року заявник завагітніла другою дитиною, та [INFO] у сторін народився син - [PERSON] Обох дітей було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. Запис про батька обох дітей в Книзі реєстрації народжень був проведений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою заявника. Заявник стверджує, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей. [INFO] [PERSON] помер. Заявник зазначає, що з моменту смерті [PERSON] внесення змін в графу «Батько» в свідоцтві про народження дітей є неможливим без рішення суду про встановлення факту батьківства, що є предметом позовних вимог. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, які в ній викладені. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та винести рішення згідно вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши в судовому засіданні свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 2008 року заявник [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу як дружина і чоловік із [PERSON] в його квартирі [ADDRESS]. Під час спільного проживання сторін у них народилася донька [PERSON], [INFO] Також у лютому 2012 року заявник завагітніла другою дитиною, та [INFO] у сторін народився син - [PERSON] Обох дітей було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. Запис про батька обох дітей в Книзі реєстрації народжень був проведений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою заявника. Заявник стверджує, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей. [INFO] [PERSON] помер. Заявник зазначає, що з моменту смерті [PERSON] внесення змін в графу «Батько» в свідоцтві про народження дітей є неможливим без рішення суду про встановлення факту батьківства Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Свідок [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син проживав разом із заявником однією сім'єю як чоловік та дружина. Спочатку вони орендували квартиру, а пізніше переїхали до неї проживати. Після народження у них дитини [PERSON], син піклувався про неї, надавав всіляку допомогу, займався її вихованням та беззаперечно визнав себе батьком дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав покійного [PERSON] з 2008 року. Саме він познайомив його з заявником. Заявник та покійний разом проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу як дружина та чоловік. [PERSON] визнавав себе батьком дітей. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вбачається, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей [PERSON] та [PERSON] та утримував їх. Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved