Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою і просить встановити факт прийняття спадщини ним після смерті батька [PERSON] Дем»яновича, який помер 26 жовтня 1999 року та встановити факт належності [PERSON] Дем»яновичу державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №041111 та серії ЖТ №041112, виданих 18.04.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №111 від 04.04.2003 року, на імя [PERSON], площею 0,6635 гектара та 1,7166 гектара відповідно мотивуючи тим, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав до Овруцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого 26.10.1999 року батька [PERSON] Дем»яновича, крім того при видачі державних актів помилково вказано власника земельної ділянки як «Пашко Іван Демянович», хоча в дійсності «Пашко Іван Демянович». Із-за вказаної помилки він як спадкоємець не може розпорядитись своєю власністю. Заявник в судове засідання не з»явився, але надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, але надав лист про розгляд справи без участі представника міської ради, не заперечує про задоволення заяви. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] Дем»янович помер 26 жовтня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №111720 виданого 26.10.1999 року (а.с.9). На день смерті [PERSON]Д, відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6635 га., та 1,7166 га., розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області. З копії державних актів серії ЖТ №041111 та серії ЖТ №041112, виданих 18.04.2003 року вбачається, що вони видані на ім'я [PERSON], в той час як в свідоцтві про смерть він значиться як [PERSON] Дем»янович (а.с.12-13). Заявник є сином [PERSON], являється спадкоємцем за законом першої черги, і в установлений законом строк спадщину не прийняв, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав до Овруцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого 26.10.1999 року батька [PERSON] Дем»яновича (а.с.5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2018 року №885/02-31 державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні ділянки, у зв»язку тим, що [PERSON], не доведено факту прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Крім того, не було доведено факту належності померлому даних державних актів, у державних актах на право власності на земельні ділянки, померлий вказаний як [PERSON] «Демянович», а у свідоцтві про смерть померлий вказаний як [PERSON] «Демянович» (а.с.18). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Дем»яновича, оскільки якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, користувався будинком, речами, проводив поточний ремонт будинку, обробляв земельну ділянку, що підтверджується довідкою Великочернігівського старостинського округу №4 від 12.03.2018 року (а.с.19). З повідомлення завідувачки Овруцької державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.03.2018 року за №1124/02-14 вбачається, що після померлого 26.10.1997 року [PERSON] Дем»яновича, спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини, до ДНК не зверталися (а.с.25). Листом від 26.12.2017 року за №І-863/0-0.29-990/138-17 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило заявнику у внесенні виправлень в державні акти на право власності на землю (а.с.8). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані заявником є достовірними і переконливими, а заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявником сплачено судовий збір в сумі 1057,20 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved