overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 15.08.1983 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка є інвалідом дитинства другої групи, хворіє помірною розумовою відсталістю, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Відомості про родичів [PERSON] в інтернаті відсутні. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати останню недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 15.08.1983 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє помірною розумовою відсталістю, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 02.07.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 15.08.2003р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 15.08.2003р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.07.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 16.04.1992р. знаходиться підопічна [PERSON], яка хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання- прошизофренію, емоційно-вольовий дефект та є інвалідом загального захворювання другої групи, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 16.04.1992р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом загального захворювання другої групи, хворіє на прошизофренію, емоційно-вольовий дефект, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.08.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі залишкової шизофренії, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 16.12.2003 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка є інвалідом другої групи, хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією з безперервним перебігом, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Відомості про родичів [PERSON] в інтернаті відсутні. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах підопічної, оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною та залишення її під опікою інтернату. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 16.12.2003 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом другої групи, хворіє параноїдною шизофренією з безперервним перебігом, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.12.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 19.09.1967 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка є інвалідом дитинства першої групи, хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням - глибокою розумовою відсталістю, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Відповідно до виписки з журналу відвідувань [PERSON] в інтернаті ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах підопічної, оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві заінтересована особа не заперечувала щодо визнання [PERSON] недієздатною та залишення її під опікою інтернату, просила справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 19.09.1967 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.06.2015 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 20.04.1984р. знаходиться підопічна [PERSON], яка з дитинства хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом першої групи, хворіє на тяжку розумову відсталість, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Пшеничниківської сільської ради заяву визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 20.04.1984р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства першої групи, хворіє на помірну розумову відсталість, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 26.05.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 22.08.2014 р. знаходиться підопічна [PERSON], яка є інвалідом дитинства другої групи, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. Відповідно до виписки з журналу відвідувань [PERSON] в інтернаті ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах підопічної, оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою Погонянського психоневрологічного інтернату. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві заінтересована особа не заперечувала щодо визнання [PERSON] недієздатною та залишення її під опікою інтернату, просила справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 22.08.2014 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє хронічним психічним захворюванням, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.06.2015 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 66 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та залишення під опікою інтернату. Свою заяву обґрунтовував тим, що на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті з 23.08.1985р. знаходиться підопічна [PERSON], яка хворіє на тяжке хронічне психічне захворювання та є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість, складний тип олігофренічного дефекту, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної опіки. [PERSON] є одинокою, батьків та близьких родичів, які б претендували на опікунство, не має. В інтернаті [PERSON] ніхто не відвідував. Погонянський психоневрологічний інтернат фактично займається її утриманням, для неї створені необхідні умови для проживання та лікування. На особистому рахунку [PERSON] знаходяться належні їй грошові кошти (пенсія у розмірі 25% призначеної пенсії, що виплачується їй як пенсіонеру, який перебуває на повному державному утриманні у відповідній установі згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Інтернат не може використати ці кошти в інтересах [PERSON], оскільки не має юридично закріплених повноважень опікуна. Просив визнати [PERSON] недієздатною та залишити її під опікою інтернату. Представник заявника у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], яка з 23.08.1985р. перебуває на повному державному забезпеченні у Погонянському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом дитинства другої групи, хворіє на помірну розумову відсталість, складний тип олігофренічного дефекту, потребує постійної опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.08.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі розумової відсталості тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров»я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60, 63, 66 ЦК України,

Outcome: approved