Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на майно та зобов'язання вчиняти дії, а саме: просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], та встановити обов'язок [PERSON] допустити до вказаної квартири уповноважених осіб суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки квартири, уповноважених осіб суб'єкта господарювання для підготовки Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість у розмірі 9 925 804,26 грн., на підставі чого 25.04.2016 року Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №50943493. У ході проведення виконавчих дій з боржника частково стягнуто суму заборгованості, тому на дату подання заяви про забезпечення позову розмір боргу становить 9 307 353,96 грн. Враховуючи низьку ефективність виконання судового рішення представником [PERSON] 10.08.2018 року подано заяву про повернення виконавчого документа стягувачу. 19.09.2018 року приватним виконавцем [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП №57258369 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2015 року. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що дружина боржника [PERSON] має зареєстровані речові права на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира набута [PERSON] у власність за час шлюбу з боржником [PERSON] Заявник вказує, що оскільки вона має намір подавати позов до суду про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, то вважає за потрібне звернутись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та зобов'язання вчинити певні дії. Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. За приписами частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Разом з тим, згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.09.2018 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2009 року №2-7736/09 на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, тобто майно вже перебуває під обтяженням. Крім того, заявником не наведено обґрунтувань необхідності забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру, а обставини, на які він посилається як на підстави для забезпечення позову, ніяким чином не підтверджені, як і не наведено можливих ризиків, які б свідчили, що невжиття судом заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Стосовно вимоги про зобов'язання [PERSON] допустити до вказаної квартири уповноважених осіб суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки квартири, уповноважених осіб суб'єкта господарювання для підготовки Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна слід відзначити, що спір по суті не вирішено, тому вимогу про зобов'язання вчинити дії з метою визначення вартості майна суд вважає передчасною, бо визначення вартості майна на яке в примусовому порядку звертається стягнення, проводиться в межах Закону України «Про виконавче провадження». Окрім цього відомостей про те, що останній не надає дозволу на проведення відповідних дій для оцінки належної [PERSON] квартири, подані матеріали не містять. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована тому задоволенню не підлягає . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed