Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

заявник просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та нею, [PERSON], а саме, що [PERSON], який помер [INFO]., є рідним батьком [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. За життя [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] площею 2,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилися вона, його дочка [PERSON]. Також, із спадкоємців залишився її брат [PERSON], який є її рідним братом по матері. У зв'язку з відкриттям спадщини [PERSON] вона його дочка, відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України звернулася до державного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Державний нотаріус їй пояснила, які необхідно зібрати документи для прийняття спадщини та зокрема необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, необхідно свідоцтво про народження, де вказано, що [PERSON] є її батьком. Вона надала свідоцтво про народження, яке є підтвердженням того, що [PERSON] є її батьком. Проте, у свідоцтві про народження в даних про батька невірно вказане прізвище, замість «Поповича» вказано «Яремко». У зв'язку з чим їй порадили звернутися до суду, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] Отже, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про її народження допущена помилка, тому у неї відсутній необхідний для спадкування документ, який потрібно нотаріусу для встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], а також видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищезазначені обставини, вона не може оформити спадщину свого батька, тому для оформлення спадщини та отримання свідоцтва на право на спадщину виникла необхідність встановити родинні відносини між нею та її батьком, [PERSON] У зв'язку з чим державний нотаріус порекомендувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та нею, а саме що вони є батьком і дочкою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п 1 ст. 273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Підтвердженням родинних відносин між [PERSON] та нею, а саме, що вони є батько і дочка є свідоцтво про її народження. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви [PERSON]. Суд, вислухавши сторони і вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити. Суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складений не був. Згідно ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 04 липня 2012 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 187/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] Спадкова справа заведена згідно заяви [PERSON]. [INFO] [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини. Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.. ст.. 1261 - 1265 ЦК України передбачено черговість прийняття спадщини. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав заявника у справі, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Тобто, суд вважає, що заявник довела та підтвердила належними доказами обставини викладені у заяві, за таких обставин, можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме: що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved