Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду та просив встановити факт свого постійного проживання разом із матір»ю [PERSON], яка померла 20.07.2015 року, на час відкриття спадщини та встановити факт прийняття ним спадщини після її смерті. Свої вимоги мотивував тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері та на день її смерті проживав разом з нею по вул..Гоголя, 28 Любашівського району Одеської області, хоча вона була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки. Заявник вказує, що встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на день її смерті та прийняття спадщини йому необхідно для оформлення спадщини. Заявник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заінтересовані особи: [PERSON] заперечень по справі не має та просила справу розглянути у її відсутність. Любашівська селищна рада надала до суду лист про розгляд справи у відсутність представника , заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 20 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно свідоцтва про народження, спадкодавець [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON], який в силу положень ст. 1261 ЦК України є її спадкоємцем за законом першої черги. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Факт постійного проживання [PERSON] разом із матір»ю [PERSON] за адресою вул.Гоголя,28 в смт.Любашівка Одеської області до дня смерті останньої підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 4465 від 27.11.2017 року, актом депутата Любашівської селищної ради, висновком щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, в якому зафіксовано місце смерті [PERSON] в будинку № 28 по вул.Гоголя в смт.Любашівка, копією паспорта заявника, із якого вбачається, що він зареєстрований [INFO]. Отже, в силу ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її відкриття, проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що спадкодавець та спадкоємець були зареєстровані за різними адресами. Таким чином, мають місце обставини, які свідчать про прийняття заявником спадщини після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В зв'язку з наявністю розбіжностей щодо зареєстрованого та фактичного місця проживання спадкоємця заявник не має можливості іншим шляхом, крім як встановлення в судовому порядку факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтвердити факт її прийняття. При таких обставинах вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та її прийняття підлягають задоволенню. Факт постійного проживання [PERSON] разом із матір»ю [PERSON] на момент її смерті та прийняття спадщини після смерті останньої має заявнику юридичне значення та встановлюється з метою підтвердження наявності обставин, що свідчать про прийняття спадкоємцем [PERSON] спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved