Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] [INFO], є донькою [PERSON], померлої [INFO] та рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO]. При цьому посилалась на те, що після смерті брата та матері вона звернулась до Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що свідоцтво про народження у заявниці відсутнє вона отримала довідку архіву Одеської області, з якої вбачається, що «[PERSON] [INFO], мати: [PERSON]». Тобто, в актовому записі виданому на ім'я заявниці допущено ряд помилок, а саме: рік народження заявниці, по-батькові вказано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», а також ім'я матері зазначено як «[PERSON]», тоді як правильно «[PERSON]». Вважає, що дані розбіжності в документах, виникли в зв'язку з орфографічними помилками. Представник заявника до суду не з'явилась, згідно наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, показання [PERSON], [PERSON] допитаних у якості свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно архівної довідки від 15.01.2016 року №А-2054, [PERSON] [INFO] в м. Одесі, її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.5). Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрації №1599 від 19.11.2015 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], відповідальним наймачем якої є [PERSON] (брат). (а.с.10). Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] є донькою донькою [PERSON], померлої [INFO] та рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення » виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У Листі Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15) роз'яснено, що факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved