Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

заявники звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4368. В обґрунтування заяви покликаються на те, що між ними було зареєстровано шлюб 18.11.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4368. У шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Заявники зазначають, що фактичні шлюбні відносини між ними припинилися. Спільного господарства не ведуть. Вважають, що збереження шлюбу неможливе. Крім того, між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу та укладено нотаріально посвідчений договір від 13.03.2018 року про сплату аліментів на дитину. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про розірвання шлюбу підтримав, пояснивши, що шлюбні відносини припинені. Просив розірвати шлюб. [PERSON] у судовому засіданні підтримала спільну заяву та просила розірвати шлюб. Представник заінтересованої особи Брикса Р.З. у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вимог заяви. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки заявників, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2006 року між заявниками [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 4368. У шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу неможливе, оскільки фактичні шлюбні відносини подружжя припинені. Заявники проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того, судом встановлено, що заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини та сплату аліментів на її утримання про що укладено нотаріально посвідчений договір від 13.03.2018 року. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Стаття 109 СК України передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Виходячи із вищенаведеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам заявників, оскільки вони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишити без змін. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved