Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу між ними, [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 19 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 713. В обґрунтування своїх доводів заявники посилаються на те, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки погіршилися, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Фактично шлюбно-сімейних стосунків подружжя не підтримує, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подальше знаходження у шлюбі стало неможливим, оскільки збереження цього шлюбу протирічить їх інтересам, підстав щодо примирення не існує. Між заявниками досягнута згода щодо визначення місця проживання спільної дитини після розірвання шлюбу і розміру аліментів на дитину. [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. [PERSON] також надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи із такого. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 109 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. В ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають в договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Із заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що між ними досягнута згода щодо визначення місця проживання спільної дитини після розірвання шлюбу і розміру аліментів на дитину. Викладене підтверджується договором між батьками від 03.11.2020, укладеного між [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Ж.Є., зареєстрованим в реєстрі за № 2842. Заява про розірвання шлюбу між сторонами надійшла до суду 10.11.2020. Судом встановлено, що 19 липня 2012 року між сторонами зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 713, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.07.2012. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини, а тому шлюб між заявниками повинен бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved