Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту припинення трудових відносин, у якій вказала, що 29.10.2012 року між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір, відповідно до умов якого вона була прийнята на посаду менеджера-економіста, про що було здійснено запис до трудової книжки. Трудовий договір між ними був зареєстрований в державній службі зайнятості. Заявник стверджує, що в листопаді 2014 року внаслідок бойових дій на території Донецької області, з метою збереження свого життя та здоров'я вона була вимушена покинути місце своєї роботи та у зв'язку з цим не мала можливості належним чином розірвати трудові відносини з роботодавцем, які фактично припинилися 06.11.2014 року, але факт їх припинення не підтверджений. Встановити місце знаходження роботодавця вона також не може, внаслідок чого від незалежних він неї підстав вона не може припинити (розірвати) трудові відносини, а відповідно не може і працевлаштуватися до іншого роботодавця, або зареєструватися у державній службі зайнятості. Тому, для постановки до центру зайнятості, заявник просить суд встановити факт припинення нею трудових відносин із ФОП [PERSON] 06 листопада 2014 року. В судовому засіданні заявник просить задовольнити заяву у повному обсязі. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, вислухавши пояснення учасників, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.10.2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] 29.10.2012 року було укладено трудовий договір № 05011205577/4, який 29.10.2012 року був зареєстрований в державній службі зайнятості (а.с.17). З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2006 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 19.12.1974 року було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар'їнського районного управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 89, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.10.2006 року [NUMBER]. Після державної реєстрації шлюбу, заявник змінила прізвище з дівочого - «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с.6). Судом встановлено, що [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер, у зв'язку з чим шлюбні відносини між подружжям були припинені, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар'їнського районного управління юстиції 15.12.2010 року [NUMBER] зроблено відповідний актовий запис № 154, після його смерті заявниця прізвища не змінювала (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2014 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар'їнського районного управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 17.05.2014 року [NUMBER].Після державної реєстрації шлюбу, заявник змінила прізвище з - «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що заявник по справі [PERSON], мала прізвище «[PERSON]» у той період часу, коли уклала трудовий договір з ФОП [PERSON]. З інформації, що міститься на сайті Міністерства Юстиції України, вбачається, що ФОП [PERSON] був ліквідований 26.05.2015 року. Крім того, заявником до матеріалів позовної заяви було копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної-особи-підприємця від 26.05.2015 року та копію опису документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною-особою-підприємцем за її рішення» (а.с.18, 19). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] подав до Покровського центру зайнятості заяву, в якій просить звільнити найманого працівника [PERSON] у зв'язку з закриттям ним приватного підприємництва (а.с.20). Згідно з вимогами ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли звільнення з роботи за власним бажанням зумовлене неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, а також Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, яким є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово (абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк визначено даним переліком як населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 07 жовтня 2016 року переїхала до м. Курахове разом із сім'єю, де була взята на облік, як тимчасово переміщена особа, що підтверджується копією довідки, виданою Управлінням соціального захисту населення Мар'їнської районної держаної адміністрації в Донецькій області № 0000003780 (а.с.12). Згідно з ч.1 ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до ч.4 ст.48 КЗпП України до трудової книжки працівника заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2012 року [PERSON] була прийнята на посаду адміністратора по трудовому договору, зареєстрованому за номером 05011205577/4 у Донецькому міському центрі зайнятості, про що було здійснено запис до її трудової книжки за номером 3, трудова книжка [NUMBER] (а.с.21-22). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, відповідач не з'являється в службу зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору, а тому вимоги позивача в частині його розірвання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки з наданих документів вбачається, що трудові відносини ФОП [PERSON] та [PERSON] припинилися 06.11.2014 року, але трудовий договір не знятий з реєстрації, то суд вважає за можливе встановити даний факт.

Outcome: approved