Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про визнання особи недієздатною та призначення її опікуном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його брат [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання і перебуває з цього приводу на лікуванні у Волинській обласній психіатричній лікарні. Вказує, що за станом здоровя він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому просить суд визнати його недієздатним та призначити її опікуном над ним. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав викладених в ній. Просив суд її задовольнити. Представник управління охорони здоровя Луцької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та звернулась із поданням про призначення заявника опікуном. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Ухвалою суду від 25.05.2016 року по даній справі була призначена судово-психіатрична експертиза з метою визначення психічного стану [PERSON] (а.с. ). Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 186 від 05.09.2016 року, [PERSON] виявляє ознаки параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтного перебігу з емоційно-вольовим дефектом. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок наявного у нього захворювання не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним. Крім цього, як вбачається з подання управління охорони здоровя Луцької міської ради від 24.05.2016 року №17-27/40, [PERSON] внаслідок свого психічного стану не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, а тому потребує опіки. Догляд за ним здійснює його брат [PERSON] і у звязку з чим, в разі визнання хворого недієздатним, просять призначити його опікуном (а.с. ). У відповідності до ч. 1 ст. 55 Цивільного Кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на подання управління охорони здоровя Луцької міської ради, суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не міг би бути опікуном над [PERSON], а тому із врахуванням викладеного, приходить до висновку про необхідність призначення над останнім опікуна [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Outcome: approved