Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, вказавши заінтересованою особою Макарівську селищну раду Макарівського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 07.04.1992 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований. За життя померла склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] [PERSON] спадщину прийняла, вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном. Проте, при зверненні до нотаріуса щодо юридичного оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявилось, що у заповіті прізвище заповідача зазначено «КовбуШенко» замість правильного «КовбуЩенко», а по батькові [PERSON] зазначено як «МиКайлівна» замість правильного «МиХайлівна».Тому за захистом своїх прав вона змушена була звернутись до суду з вказаною заявою. Заявниця просить: встановити факт того, що заповіт померлої 07.04.1992 року [PERSON], який посвідчений Макарівською районною державною нотаріальною конторою 16.05.1991 року та зареєстрований в реєстрі за №2-642, стосується особисто та складений на імя [PERSON], [INFO]. Заявниця у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши про підтримання заявлених вимог. Заінтересована особа Макарівська селищна рада згідно поданого листа, просила розглядати справу у відсутності її представника, а рішення прийняти за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії ІV-БК №455129, виданого 08.04.1992 року Макарівським районним відділом ЗАГС Київської області, [PERSON] померла 07.04.1992 року, про 08.04.1992 року зроблено відповідний запис №42 (а.с.10). Згідно свідоцтву про право особистої власності на житловий будинок від 22.01.1970 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями в смт. Макарів по вул. Першотравневій, 23 (а.с.12). Згідно заповіту, посвідченого 16.05.1991 року державним нотаріусом [PERSON] Макарівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-642, [PERSON], що мешкає за адресою: смт. Макарів Київської області по вул. Першотравневій, 23, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла гр. [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтву про народження серії ІІ-УР №289075, виданого 07.12.1959 року Макарівським бюро ЗАГС Київської області, [PERSON] народилась 27.11.1959 року, про що 07.12.1959 року зроблено відповідний запис №122 (а.с.8). Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №405746, виданого 11.06.1988 року Макарівським відділом ЗАГС Київської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 11.06.1988 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний запис №34. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові «Шорохов», дружині «Шорохова» ( а.с.9). При зверненні [PERSON] до нотаріуса щодо юридичного оформлення її спадкових прав, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявилось, що у заповіті прізвище заповідача зазначено «КовбуШенко» замість правильного «КовбуЩенко», а по батькові [PERSON] зазначено як «МиКайлівна» замість правильного «МиХайлівна». Відповідно до вимог ч.1, 2\~ст.256 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо\~\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судами не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою\~\~про встановлення\~\~цих\~\~фактів,\~\~яка,\~\~у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Встановлення факту належності заявниці заповіту є необхідним, для подальшого отримання нею у встановленому законодавством порядку відповідного свідоцтва про право на спадщину. Оцінюючи здобуті докази у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що при написанні прізвища спадкодавця та по батькові спадкоємиці у заповіті допущені помилки, іншого порядку виправлення вказаних помилок не передбачено, спір про право з третіми особи на спадкове майно відсутній, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved