Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Заявники звернулись в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свою заяву тим, що з 11 серпня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 28 грудня 2016 року [PERSON] народила сина [PERSON] у м. Донецьк Донецької області, про що їй було надано медичне свідоцтво про народження №34, видане 28.12.2016 року КЗ «Центральна міська клінічна лікарня №3 м. Донецьк Донецької Народної Республіки. 22.02.2017 року [PERSON] з метою підтвердження факту народження сина як громадянина України звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації народження їх сина, однак йому було відмовлено на підставі того, що медичне свідоцтво про народження дитини було видано незаконним органом на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні. Просять суд встановити факт народження [PERSON], 28 грудня 2016 року у м. Донецьк Донецької області, Україна. Заявники [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та просили суд задовольнити заяву. В судове засідання представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Як вбачається з копії паспорту, [PERSON], [INFO], заресєтрована за адресою: Донецька область, м. Макіївка-14, вул. Кубанська, 20а. (а.с.9-11). Як вбачається з копії паспорту, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: Донецька область. [PERSON], [ADDRESS] (а.с.4-7). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 11.08.2016 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з Бєловою (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №69 у Великоновосілківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с.14). Як вбачається з медичного свідоцтва про народження №34, яке видане КЗ «Центральна міська клінічна лікарня №3 м. Донецьк Донецької Народної Республіки, гр.. [PERSON], 28 грудня 2016 року, народила сина. (а.с.12). Таким чином, факт народження [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Як вбачається зі змісту відмови Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області №15.13-24-1106/3/ від 22.02.2017 року заявник [PERSON] звертався до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням щодо державної реєстрації народження дитини. Однак, заявнику було відмовлено та розяснено, що предявлений медичний документ не є дійсним і не створює правових наслідків, оскільки видано не територіальним органом Міністерства охорони здоровя України. (а.с.13). З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON], [PERSON] свідоцтво про народження їх сина [PERSON], [INFO], виданого державним органом України. Також заявники просять записати батьків дитини відповідно до ст.133 ч.1 СК України, що не суперечить діючому законодавству та підлягає задоволенню.

Outcome: approved