Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 069981, виданого 10.07.2000 Новорозсошанською сільською радою на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником земельної ділянки, площею 7,44 га, яка розташована на території Новорозсошанської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить заявнику на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 069981, виданого 10.07.2000 Новорозсошанською сільською радою, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2. Проте, в зазначеному вище правовстановлюючому документі невірно зазначено ім`я власника « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю IV - ЛГ № 069981 має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право власності на земельну ділянку. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.01.2021 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві просила суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Новопсковської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника селищної ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.05.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області та пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 30.05.2012, дані про заявника зазначені як « [PERSON] , [INFO] ». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] від 16.02.2000 видана Новопсковським відділенням Старобільської МДПІ на ім`я « [PERSON] ». Державний акт на право приватної власності на землю серіїIV - ЛГ № 069981 від 10.07.2000, виданий на ім`я « [PERSON] », яка мешкає в с. Новорозсош. З інформаційної довідки №1444/109-20 від 24.12.2020, виданою Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, вбачається, що 10.03.1997 [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0078220. На підставі зазначеного сертифікату було видано: на ім`я [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії IV - ЛГ № 069981 від 10.07.2000 на площу 7,4400 га (угіддя-рілля), цільове призначення ділянки - ведення сільськогосподарського виробництва; на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на землю серії ЯК №621849 від 13.06.2012 на площу 0,4839 га (угіддя-сіножаті), цільове призначення ділянки - ведення сільськогосподарського виробництва. Заявник не може реалізувати своє право власності на земельну ділянку, у зв`язку з розбіжностями у написанні імені власника державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ЛГ № 069981 від 10.07.2000 та паспортними даними заявника. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року (втратив чинність 15.10.2013) - виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить Державний акт на право приватної власності на землю серії IV - ЛГ № 069981, виданий 10.07.2000 Новорозсошанською сільською радою та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права власності наземельну ділянку, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved