Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із дійсною заявою, в якій зазначив, що [INFO] його дружина [PERSON], з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, народила у м.Луганськ дитину, хлопчика, на підтвердження чого їй державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня» було видане медичне свідоцтво про народження дитини №1178. Однак при зверненні до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, так як на підтвердження факту народження дитини ним було пред'явлене свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так як державна реєстрація факту народження дитини необхідна для отримання свідоцтва про народження зразка, визначеного чинним законодавством України, він просить суд встановити факт народження дитини, хлопчика, [PERSON], дата народження - [INFO], місце народження - м.Луганськ, батьками якого є [PERSON], [INFO], громадянка України, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], громадянин України, [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явився, у заяві просив справу розглядати без його участі. Від заінтересованої особи - Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла письмова заява, відповідно до якої заінтересована особа просила справу розглядати без участі її представника. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначено таким населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до дубліката медичного свідоцтва про народження №1178 від 27.01.2017 року, виданого державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня», [PERSON] [INFO] о 16-35 годині народила дитину, хлопчика, вагою 3070 грам. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.52). Крім того на підтвердження факту народження дитини заявник надав: письмові пояснення [PERSON], згідно яких вона підтверджує той факт, що [PERSON] [INFO] народила дитину, хлопчика, вагою 3070 гр, якого назвали [PERSON]; фотокартки (а.с.29, 33-35). У заяві заявник зазначив батьками дитини [PERSON], [INFO], та [PERSON], які згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, є чоловіком та дружиною (а.с.15). При оцінці наданого заявником медичного документу - дубліката медичного свідоцтва про народження №1178 як доказу в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав наданий дублікат медичного свідоцтва про народження №1178, виданий державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня», суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту народження хлопчика [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що факт народження дитини, [PERSON], [INFO] в місті Луганську, Луганської області, Україна, у [PERSON] є доведеним, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved