Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлим [INFO] в смт. Новопокровка, Чугуївського району Харківської області, як між рідними онукою та дідом. В обґрунтування заявлених вимог Заявник зазначає, що вона не може оформити спадщину після смерті дідуся так як в свідоцтві про народження її батька, який вже також помер, виданому 10.10.1952 року Куйбишевським районним бюро ЗАГС його ім'я вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», а також є різниця в написанні їх прізвищ у свідоцтвах про смерть, а саме: її батько записаний як «[PERSON]», а дідусь як «[PERSON]». Для оформлення спадкових прав заявнику необхідно встановити факт родинних відносин з дідом, тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила суд заяву задовольнити (а.с. 25). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі (а.с. 24). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дідусь заявниці - [PERSON], 1925 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 23 липня 2004 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 58 (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина яку ніхто не оформив до теперішнього часу. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Заповіту [PERSON] не складав, тому має місце спадкування за законом. На час відкриття спадщини померлий відповідно до ст. 1261 ЦК спадкоємців першої черги не мав: його дружина - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 02 вересня 1981 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 52 (а.с. 13); його син і батько заявниці - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 11 листопада 2002 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 85 (а.с. 14). Заявник фактично вступила в управління майном померлого після його смерті та на теперішній час є єдиною спадкоємицею після смерті діда. Однак нотаріус оглянув представлені нею документи і виявив, певну невідповідність у документах, що підтверджують родинний зв'язок між нею та її дідом. З наданих суду матеріалів вбачається, що родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], як між онукою та дідом, підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] (дружині присвоєно прізвище [PERSON]); свідоцтвом [NUMBER] про народження [INFO] [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом [NUMBER] про одруження 14.07.1973 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дружині присвоєно прізвище [PERSON]); свідоцтвом [NUMBER] про народження [INFO] [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом [NUMBER] про одруження 23.10.1993 року [PERSON] та [PERSON], [INFO] (дружині присвоєно прізвище [PERSON]); довідкою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 22.03.2018 року № 257, яка свідчить, що [PERSON], 1951 року народження, померлий [INFO], на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом з: батьком [PERSON], 1925 року народження, дружиною [PERSON], донькою [PERSON], 1974 року народження та онукою [PERSON], та довідкою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 22.03.2018 року № 258, яка свідчить, що [PERSON], 1925 року народження, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом з: невісткою [PERSON], онукою [PERSON], 1974 року народження та праонукою [PERSON] (а.с. 8-12, 17, 18). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Із роз'яснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Згідно роз'яснень, викладених в пунктах 1, 3, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Виходячи з представлених документів у даному випадку спір про право відсутній. Єдиною причиною, по якій Заявник не може оформити спадкове майно після смерті діда, є розбіжності у документах, які підтвердили б факт родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO], як між рідними онукою та дідом. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Іншим шляхом встановити факт неможливо, для заявника це має істотне значення для оформлення права на спадщину, тому заява підлягає задоволенню в судовому порядку. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних стосунків. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved