Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме того, що [PERSON], [INFO] була його дружиною та що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Заяву мотивує тим, що 04.05.1991 року заявник зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про шлюб зазначено, що після укладення шлюбу дружині присвоюється прізвище «[PERSON]», однак фактично прізвище вона не змінила, усі документи залишились на прізвище [PERSON] або [PERSON]. [INFO] року дружина заявника померла та у свідоцтві про смерть зазначено її прізвище [PERSON]. Заявник звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині, однак він позбавлений можливості отримати свідоцтво про прийняття спадщини, оскільки дружина не змінила прізвище після реєстрації шлюбу як зазначено у свідоцтві про шлюб, крім цього у різних документах її прізвище зазначено по різному. Оскільки вказані розбіжності не дозволяють йому скористатися своїм правом на прийняття спадщини, просить заяву задоволити. Заявник та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримала та просила заяву задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що слід справу розглянути у його відсутності. Оглянувши матеріали заяви, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заяву слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], зареєстрував 04 травня 1991 року шлюб з [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.13). Разом з тим, як вбачається із заяви про встановлення факту дружина заявника після одруження жодних документів у зв'язку зі зміною прізвища не переоформила, що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.12). Дійсно, із копії свідоцтва про смерть (а.с.12) вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO]. Окрім того, судом встановлено, що заявник звертався до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині (а.с.10), однак листом державного нотаріуса (а.с.11) заявнику роз'яснено, що оскільки після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], а у свідоцтві про смерть вказано [PERSON], то вказані документи не підтверджують родинних стосунків. Дослідивши представлені заявником докази, незважаючи на те, що у свідоцтві про укладено шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13) зазначено, що дружині присвоюється прізвище [PERSON], а у свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.12) вказано прізвище [PERSON], з урахуванням того, що у вказаних документах збігається ім'я, по батькові та дата народження особи, суд приходить до переконання, що є доведеним факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], що померла [INFO] року була дружиною [PERSON]. При цьому, судом також береться до уваги експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз (а.с.9), з якого вбачається, що морфологічна форма аналізованого прізвища вказує на його російське походження. Його українська орфографія регулюється чинними стандартами міжмовного перетворення прізвищ. Субнормативні українські записи [PERSON] графічно відтворюють просторічну вимову цього прізвища, що є регулярною девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Відповідно до чинних стандартів нормативними українськими документальними записами зазначеного прізвища є [PERSON]. Разом з тим, оскільки в судовому порядку не можуть бути встановлені факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах, тому заява в частині встановлення того факту, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа задоволенню не підлягає. Суд вважає, що для оформлення заявнику спадщини достатньо встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року була дружиною [PERSON].

Outcome: partial