Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявниця у судовому засідання заяву підтримала та просила суд винести рішення, яким встановити факт належності їй - [PERSON], - Державного Акту 11-ДП №039585 про право приватної власності на землю, виданого 28 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 711-р від 10 грудня 2002 року про передачу у приватну власність 4,330 га земельної ділянки (паю № 232) на території Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Представник Дніпропетровської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви представник Дніпропетровської районної державної адміністрації просить суд розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2002 року заявниці був наданий Державний 11-ДП №039585 про право приватної власності на землю, виданого 28 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 711-р від 10 грудня 2002 року про передачу у приватну власність 4,330 га земельної ділянки (паю № 232) на території Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Як пояснила заявниця у судовому засіданні, нею було виявлено, що у Державному Акті про право на земельну ділянку її по-батькові записано не «[PERSON]», як у паспорті та у свідоцтву про народження, а помилково записано «[PERSON]». У зв'язку з цією помилкою в Державному Акті про право на земельну ділянку вона не може розпоряджатися земельною ділянкою, зробити заповіт передавати її в оренду та таке інше. Так, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, згідно наданої суду ксерокопії паспорту вбачається, що повне прізвище ім'я по-батькові заявниці - [PERSON]. В зв'язку з вищевказаним, у заявниці виникла потреба звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй Державного Акту 11-ДП №039585 про право приватної власності на землю, виданого 28 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 711-р від 10 грудня 2002 року про передачу у приватну власність 4,330 га земельної ділянки (паю № 232) на території Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявниці та встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved