Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт неправильності актового запису про народження [PERSON] за № 5779 від 19.09.1964р., складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в графі «відомості про матір» щодо національності його матері [PERSON]; внести зміни в актовий запис за № 5779 від 19.09.1964р., складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в графі «відомості про матір» щодо національності його матері [PERSON], вказавши «полячка»; встановити факт неправильності актового запису про її народження № 655 від 08.09.1994р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану м. Червонограда Львівської обл., в графі «батько» щодо національності її батька [PERSON]; внести зміни в актовий запис про її народження № 655 від 08.09.1994р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану м. Червонограда Львівської обл., в графі «батько» щодо національності її батька [PERSON], вказавши національність батька заявниці замість «українець» - «поляк». На обґрунтування заяви покликається на те, що народилася 21.07.1994р. в м. Червонограді Львівської області, її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Матірю її батька (її бабусею) є [PERSON] (дівоче прізвище Май), яка народилася в с. Олещиці Любачівського повіту Жешувського воєводства [PERSON] в родині етнічних поляків. Вказала, що за походженням вона (як і її батько) була полячкою, все життя вся її родина сповідувала католицьку віру та дотримувалася польських звичаїв та обрядів. Також зазначила, що в період часу, що відноситься до проміжку 1939 1950р.р., відносини між поляками та українцями (особливо в роки Другої світової війни і перші повоєнні роки) були напруженими. Територія, де народилася бабуся, неодноразово переходила до юрисдикції як Радянського Союзу, так і Німеччини, потім знову Радянського Союзу. З приходом радянської влади уся родина бабусі була репресована та переселена у Тернопільську область. Під час перебування у переселенні с. Олещиці знову відійшло до території [PERSON], однак повернутися на історичну батьківщину родина не змогла. В радянський період вони не мали змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялися політичних та релігійних переслідувань. З цих причин в офіційних документах записували своє походження як «українці». Проте на побутовому рівні в їх родині культивувалося католицьке віросповідання та польські звичаї та обряди. З розпадом Радянського Союзу та в процесі становлення держави України ситуація змінилася і потреба приховувати своє походження відпала. Заявниця вказала, що асоціюючи себе полькою, вступила до Червоноградського міського відділення Товариства Польської культури Львівщини, на даний час навчається у [PERSON] та має намір жити і працювати саме там. Прагнучи відновлення права вільно обирати національність вважає за необхідне внести зміни у вищевказані правовстановлюючі документи. Встановлення факту приналежності заявниці до національності «полячка» має для неї юридичне значення, оскільки, дозволить встановити, що вона також за національністю полька, що дасть в свою чергу можливість частіше відвідувати історичну батьківщину пращурів; юридично підтвердити польське походження її роду; отримати карту поляка; легально працевлаштуватись на території [PERSON]; користуватись в [PERSON] безоплатною медициною тощо. Заявниця в судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Заінтересована особа до суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Оцінивши доводи заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Заявниця [PERSON] народилася 21.07.1994р. в м. Червонограді Львівської області, її батьками являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської обл. 05.11.1997р., а/запис № 655. Матірю її батька (бабусею) заявниці є [PERSON] (дівоче прізвище Май), яка народилася в с. Олещиці Любачівського повіту Жешувського воєводства [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим (повторно) 04.11.1954р. Івано Франківським райбюро ЗАГС, а/запис № 53 та паспортом громадянина України. Як вбачається з довідки Державного архіву Львівської області від 29.03.2004р. № Р-17-03 родина бабусі була репресована радянською владою та примусово переселена у Тернопільську область. Як вбачається з довідки про навчання від 31.03.2015р. [PERSON] навчається у [PERSON]. Згідно довідки Червоноградського міського відділення Товариства Польської культури Львівщини від 14.10.2013 року [PERSON] є членом даного Товариства та бере участь у його діяльності. Заявниця виховувалась у польських традиціях і звичаях, святкувала польські свята. Враховуючи вагомість субєктивного чинника у вирішенні питання національної ідентифікації, що, на думку суду, виражається перш за все через само визнання, беручи до уваги доводи заявниці стосовно своєї національності, що вона та вся її родина є поляками, були через це репресовані, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що бабуся і батько заявниці за національністью є поляками. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Згідно ст. 11 ЗУ «Про національні машини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати свою національність. Ст. 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом. Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Ст. 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. В силу вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством [PERSON] для громадян пострадянських республік польського походження, зокрема, частіше відвідувати історичну батьківщину її батьків; юридично підтвердити польське походження свого роду; отримати карту поляка; легально працевлаштуватись на території [PERSON]; користуватись в [PERSON] безоплатною медициною тощо. Оскільки встановлення факту неправильності актового запису в свідоцтві про народження [PERSON] має юридичне значення для самої заявниці, суд дійшов висновку про задовлення заяви у цій частині, з урахуванням ч. 3 ст. 235 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed