overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою:вул. Дримченків, 15, с. Борівка, Чернівецький район, Вінницька область, був доставлений до Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» у супроводі матері. Після огляду [PERSON] у приймальному відділенні, черговим лікарем було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього психічного розладу, що обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду його здоровю. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 18.12.2018 року [PERSON], був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки він виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді легкої деменції внаслідок органічного ураження ЦНС з дисфоріями, сутінковими розладами свідомості, що обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON], в судовому засіданні за своїм психічним станом не зміг висловити свою думку з приводу вимог щодо його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Згідно статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON], потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення ним необхідності лікування є підставою його госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] Гришаєвича в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] Гришаєвич, [INFO], проживаючий за адресою: [INFO], був доставлений до Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» у супроводі матері. Після огляду [PERSON] у приймальному відділенні, черговим лікарем було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, що обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду його здоровю. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 14.01.2019 року [PERSON], був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки він виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості, що обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON], в судовому засіданні за своїм психічним станом не зміг висловити свою думку з приводу вимог щодо його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Згідно статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON], потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення ним необхідності лікування є підставою його госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], була доставлена до Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON] в супроводі матері 13.09.2017 року. Направлення на госпіталізацію було видане черговим лікарем-психіатром [PERSON], який після огляду [PERSON] у приймальному відділенні зробив висновок про необхідність її госпіталізації її у психіатричний стаціонар для лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 14.09.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], була доставлена до Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON] в супроводі матері-опікуна 15.06.2017 року. Направлення на госпіталізацію було видане дільничним лікарем-психіатром [PERSON] Після огляду у приймальному відділенні черговим лікарем-психіатром [PERSON] було зроблено висновок про необхідність госпіталізації [PERSON], у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її неспроможність самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Автозаводського районного суду м. Тольятті Самарської області від 16.10.1996 року [PERSON] була визнана недієздатною. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 14.06.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], була доставлена у відділення №10 Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON] 06.12.2017 року. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], який після огляду [PERSON] у приймальному відділенні зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 07.12.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] потребує психіатричної допомоги, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], була доставлена у відділення № 15 Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON] в супроводі матері 19.09.2017 року. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], який після огляду [PERSON] у приймальному відділенні зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 19.09.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Прокурор заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], був доставлений до Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане райпсихіатром Козятинської ЦРЛ лікарем-психіатром диспансерного відділення [PERSON] Після огляду у приймальному відділенні черговим лікарем-психіатром було зроблено висновок про необхідність госпіталізації [PERSON], у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 20.06.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні за своїм психічним станом не зміг висловити свою думку з приводу вимог щодо його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення ним необхідності лікування є підставою його госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.02.2018 р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий становить небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не становить небезпеку для себе і оточуючих, а наявність у нього психічного захворювання не є підставою для його примусової госпіталізації. Таким чином, [PERSON] не потребує лікування у психіатричному стаціонарі, а отже його госпіталізація є недоцільною. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.02.2018 р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора становить небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не становить небезпеку для себе і оточуючих, а наявність у неї психічного захворювання не є підставою для її примусової госпіталізації. Таким чином, [PERSON] не потребує лікування у психіатричному стаціонарі, а отже її госпіталізація є недоцільною. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Кудченко, 54. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.08.2015 року о 11 год. 53 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор, адвокат не заперечували проти задоволення. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не надала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, адвоката, виїхавши, також, до відділення лікарні за місцем перебування госпіталізованої, оскільки остання не брала участі у судовому засіданні в звязку з тяжким станом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.08.2015 року о 11 год. 53 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «НЦМЛ» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора контакту недоступна, негативістична, чинить опір при огляді, інструкції не виконує. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічне ураження головного мозку складного генезу, психоорганічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved