Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження, в якій просили суд встановити факт народження [INFO] у м. Луганську, Україна дитини дівчинки у [PERSON]. Заявники в судове засідання не з'явилися, заявлені вимоги підтримали, просять справу слухати у їх відсутність, про що зазначили в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 256 п.7) ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідного до ст. 257-1 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подала батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначені Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.7 ч.1 «Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року» дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 13 п.4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров»я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з»ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 27.09.2003 року Відділом РАГС Брянківського МУЮ, 27.09.2003 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 215. Прізвище після реєстрації шлюбу: дружини - [PERSON]. Згідно з медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.04.2016 року, у громадянки [PERSON], третіми пологами, на 35 тижні вагітності, у пологовому відділенні ЛПКБ ПЦ, [INFO] народилася дівчинка вагою 2400 г. Згідно відповіді, наданої Лисичанським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 19.05.2016 р., здійснити державну реєстрацію народження дитини на підставі свідоцтва про народження дитини жіночої статі народженої [INFO] у [PERSON] згідно дублікату медичного свідоцтва про народження [NUMBER] виданого (мовою оригіналу) : «Государственное учреждение Луганская республиканская клиническая больница ЛНР» от 28.04.2016 г., не має можливості, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлений факт народження дитини -дівчинки , [INFO] у [PERSON], є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved