Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу з наступних підстав. Вона є спадкоємицею після смерті батька [PERSON] на частку спадшини- квартири [ADDRESS] про що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом . Але у вказаному свідоцтві нотаріусом допущена помилка та неправильно зазначено її прізвище: замість [PERSON] вказано [PERSON] На даний час вона не має змоги розпорядитися своїм спадковим майном, тому змушена звернутися до суду та встановити факт належності їй правостановлюючого документу- свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявниця в судовому засіданні відстня. Надала суду заяву, згідно якої вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа в судовому засіданні відсутня. Заперечень , пояснень на заяву не надала. Суд, дослідивши в сукупності представлені докази, приходить до наступного. Заявниця [PERSON] в 2001 році звернулася до Куликівської нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] у виді частки квартири [ADDRESS]. Нотарусом їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом , але допущена помилка в її прізвищі, а саме: замість прізвища [PERSON] вказано [PERSON] Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 01 березня 1986 року Софіївською сільською радою Щорського району Чернігівської області, заявниця [PERSON] 01 березня 1986 року уклала шлюб з [PERSON] і після шлюбу набула прізвище- [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що заявниця, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 18.04.1964 року, є рідною дочкою померлого [PERSON]. Також, відповідно до копії спадкової справи № 210/2000 , заведеної Куликівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON], заявниця є спадкоємицею майна померлого [PERSON] і 14.02.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 14.02.2001 року.

Outcome: approved