Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.09.2017 року в м. Донецьку Донецької області помер її чоловік. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Донецьку Донецької області. Заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із заявою про отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. Але свідоцтво їй не видали з посиланням на те, що таке свідоцтво є недійсним і таким, що не створює правових наслідків, оскільки видано на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Заявниця просить суд встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні заявниця, вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. (а.с.4) Відповідно до копії довідки від 17.10.2014 року № 1426/504 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районну проведення антитерористичної операції, [PERSON] раніше мешкала в м. Макіївка Донецької області та перемістилася до м. Краматорська Донецької області. (а.с.14) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу заявниця [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.08.1989 року. (а.с.13) Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.5) Відповідно до копії дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 234 від 09.10.2017 року [PERSON] помер 21.09.2017 року в м. Донецьку Донецької області, причина смерті: Дифузна В-крупноклеточная лімфома, генералізовані форма. (а.с.6). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про смерть її чоловіка, виданого державним органом України.

Outcome: approved