Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] в стаціонарне відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк три місяці. Заяву мотивовано тим, що в 2013 році у [PERSON] було вперше діагностовано туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний), але вона ухиляється від лікування, не проходить у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, разом з тим є джерелом розповсюдження інфекції і становить епідемічну небезпеку для оточуючих. В судове засідання представники заявника та особи, стосовно якої вирішується питання, не з»явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 1 Закону «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, а хворий на заразну форму туберкульозу - це хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Згідно зі ст. 20 вказаного Закону хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування, проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1965 р.н. з 2013 року перебуває на диспансерному обліку в ПТАПВ КУ ЦМЛ №2 з діагнозом туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний). Вона потребує обов'язкової госпіталізації у зв'язку з тим, що ухиляється від дотримання режиму лікування, не проходить у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження, не дотримується вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідеміологічних правил і норм у лікувально-профілактичному закладі, чим становить епідемічну небезпеку для оточуючих. У відповідності зі ст. 11 Закону «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно заключення лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення ЦМЛ №2 [PERSON] хворіє на туберкульоз верхньої частки правої легені (інфільтративний), може становити загрозу розповсюдження хвороби, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення ОПТД строком на три місяці. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved