Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Заявник звернулась в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті її батька, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2015 року в м. Донецьку від злоякісного новоутворення правої нирки помер її батько [PERSON], вона поховала його в м. Донецьк Донецької області, але коли звернувся до органів РАЦСу для реєстрації смерті батька, їй було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки батько помер в м.Донецьку Донецької області і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть їй видали в м.Донецьк, яке є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті батька для його реєстрації. Заявник на своїх вимогах наполягає, просить встановити факт смерті її батька. Зацікавлена особа відділ РАГСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого батька, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Згідно ст.367 ч.2 ЦПК України будь-який суд України має розглянути встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАЦСу листом за №03.2-25/1133 від 29.03.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті її батька, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.3). Згідно лікарського свідоцтва за №42 від 15.04.2016року, яке видано лікарем центру первинної медико-санітарної допомоги №7 м.Донецька, Донецької області, [PERSON]. дійсно помер 01 листопада 2015року в м.Донецьку Донецької області, причина смерті злоякісна інтоксикація, злоякісне новоутворення правої нирки, метастази в кістки скелета.(а.с.16). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк Донецької області, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки показали: свідок [PERSON]П . показала суду, що вона знає заявника і її померлого батька близько 8 років, підтвердила, що [PERSON] дійсно помер 01 листопада 2015 року, допомагала з похованням,але на похованні не була присутня, оскільки поспішала на роботу. Свідок [PERSON] показав, що знає заявника та її померлого батька давно, підтвердив той факт, що в листопаді 2015 року він помер, він був присутнім на похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає основ сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що її батько дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. Відповідно до вимог ст. 257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved