Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду, в який просить суд встановити факт, смерті [PERSON], [INFO], яка померла 31.03.2016 року в м. Сімферополь Республіка Крим Російська Федерація. Після смерті [PERSON], яка померла 31.03.2016 року, відкрилася спадщина, яку вона заповідала заявнику. Встановлення факту смерті [PERSON], йому необхідно для реалізації своїх спадкових прав, в звязку з чим він звернувся до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявник не зявився. Представник заінтересованої особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутності, про що надав відповідну заяву (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст.. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу за відсутність заявника, представника заінтересованої особи, за наявними у справі доказами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ОК №024947, виданим 18.10.2016 року Білгород-Дністровським РВ ГУДМС України в Одеській області (а.с.4). 09.04.1966 року між [PERSON] та [PERSON] укладено зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №299283 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського районного управління юстиції Одеської області та розірвано шлюб 14.09.1982 року що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АЯ №527789 виданого 23.08.2016 року Залізничним відділом запису актів громадянського стану м. Сімферополя Департаменту записи актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим (а.с.13-14). 08.09.2015 року за життя [PERSON] складенозаповіт на імя [PERSON] (а.с.11). 31.03.2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АЯ №560192 виданого 01.04.2016 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записи актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим (а.с.10). Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією України визначається: 1.Сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя,внутрішні води України цих територій; 2.Внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3.Повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. На підставі ч.2 ст. 1 Закону «Про окуповані території» датою окупації визначено 20 лютого 2014 року. На підставі ч. 2 ст. 1 Закону «Про окуповані території» територія Автономної [PERSON] Крим та м. Сімферополя є тимчасово окупованими. Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлої або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначеною Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Як встановлено судом, громадянка [PERSON], [INFO], померла 31.03.2016 року в м. Сімферополь Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АЯ №560192 видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записи актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим, актовий запис №1459 від 01.04.2016 року, який складений на території Автономної [PERSON] Крим та м. Севастополь де здійснює ефективний контроль Російська Федерація. Свідоцтво про смерть видано за формою встановленою Міністреством охорони здоров» я Російської Федерації, яка не є прийнятою для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті за заявою поданою у строки та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місце проживання померлої в даному випадку є [PERSON] Крим (м. Сімферополь). Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до реєстру запису про смерть та наступне видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилася після померлого. Згідно Правил Державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за №52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є : А). лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про смерть); Б). фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерства охорони здоровя України. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до правового режиму на тимчасово окупованій території України та ст.. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місце смерті [PERSON], яка померла 31.03.2016 року є тимчасово окупованою територією України . Частиною першою ст.. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави України. Згідно зі ст.. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окуповано території. З урахування вищевикладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], яка померла 31.03.2016 року, в м. Сімферополь Республіки Крим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню .

Outcome: approved