Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому, [PERSON] трудової книжки виданої на імя [PERSON] (рос. мова). Свою заяву заявник обґрунтував тим, що 21 червня 1973 року йому була виписана трудова книжка відділом кадрів Чорноморського ремонтно-технічного заводу м. Миколаїв. Його прізвище, імя, по батькові зроблені на російській мові та при написанні прізвища було виправлення на «Кирниченко». 30 квітня 2004 року в дану трудову книжку було додано вкладиш серії БТ-1 № 1427022. В даному вкладиші його прізвище, імя, по батькові записані українською мовою і відповідають записам в свідоцтві про народження та паспорті. В даний час [PERSON] оформляється на пенсію, стаж роботи з самої трудової книжки не зараховують у звязку з тим, що у ній є виправлення. Ураховуючи те, що від встановлення факту належності йому вказаної трудової книжки залежить його право на пенсію, іншого порядку чинним законодавством внесення виправлень до таких документів не передбачено, тому заявник просив суд встановити юридичний факт належності йому правовстановлюючого документу у вигляді трудової книжки. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також вказав, що заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність зазначивши, що у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі використали надані їм ч.2 ст.158 ЦПК України права, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксуваня процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, давши оцінку усім зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів. Статтею 256 ч.1 п.6 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В підтвердження факту належності заявникові [PERSON] трудової книжки виданої на імя «Кирниченко Александра Николаевича» надано наступні докази: паспортний документ на імя [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає в [INFO]; копією вкладиша до трудової книжки серії ВТ-1 № 1427022 виданого на імя [PERSON], [INFO] та архівною довідкою завідувача КУ «Тростянецький районний трудовий архів» від 10.03.2016 року згідно якої [PERSON] з 29.08.1977 року прийнятий на роботу слюсарем до ВАТ «Ободівський цукровий завов». Ураховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що зібрані у справі докази підтверджують факт про встановлення якого заявник просить суд. Від встановлення цього факту залежать його майнові права на призначення та отримання пенсійних виплат. Іншого порядку встановити факт, про який заявник просить суд не передбачено. За таких обставин, суд задовольняє дану заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved