Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Заявник лікар-ординатор відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] поступила на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 28.09.2016 року о 15 год. 30 хв. доставлена машиною швидкої допомоги Берестечкіського будинку-інтернату за направленням лікаря-психіатра [PERSON] будинку- інтернату [PERSON] в супроводі опікуна, директора закладу [PERSON], в зв'язку з погіршенням психічного стану, що проявляється в неадекватній поведінці, безсонням, вираженою дезорієнтацією в оточуючому, неспроможністю самостійно пересуватись (не може ходити, падає), мовно-рухомим збудженням із постійними криками про наявність головних болей та болей в животі. Вказує, що за даними медичної карти амбулаторної карги хворого № 107883, медичної карти стаціонарного хворого № 2866, зі слів опікуна [PERSON] та супроводжуючого медпрацівника старшої медичної сестри [PERSON] відомо, що психічні розлади з 03.10.2011 року, коли вперше за скеруванням ЦРЛ поступила на лікування в 10 відділення ВОПЛ № 1 м. Луцька. В анамнезі гостре порушення мозкового кровообігу, пухлина мозку, постгеморагічні кісти лівої півкулі головного мозку. В день поступлення 03.10.2011 року зранку у хворої відмічалось психомоторне збудження. неадекватна поведінка, намагалась вистрибнути з вікна 2-го поверху лікарні, була агресивна до персоналу, що зумовило скерування у ВОПЛ № 1, також лікувалась у ВОКЛ у нейрохірурга в зв'язку з епілептиформними нападами. Остання госпіталізація у ВОПЛ №1 з 08.06.2012 року по 21.06.2012 року з діагнозом - Когнітивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку. Виписалась в супроводі соціального працівника та лейтенанта міліції Ковельського РВ УМВС для влаштування в [PERSON] будинок-інтернаї для психічно хворих. Рішенням Горохівського районного суду від 20.11.2012 року визнана недієздатною. Також, рішенням Горохівського районного суду від 07.06.2012 року було призначено опікуна [PERSON] психоневрологічний інтернат у відповідності до статті 66 ЦК України, директором якого є [PERSON] Зазначає, що з 01.09.2016 року по 27.09.2016 року перебувала в домашній відпустці у рідного батька. Батько зателефонував в будинок-інтернат і повідомив, що стан доньки погіршився, стала дивитися в одному напрямку, відмовилась від їжі, не спала, постійно кричала, що болить голова і живіт. Працівники інтернату швидкою допомогою забрали її в інтернат ввечері 27.09.2016 pоку, а 28.09.2016 року привезли до ВОПЛ № 1 м. Луцька з ціллю госпіталізації для лікування та вияснення причин погіршення стану. При огляді в приймальному відділенні лікарні було встановлено, що хвора доступна мовному контакту, сонлива (для зняття психомоторного збудження введено психотропний препарат у будинку-інтернаті), мова не чітка, сповільнена в рухах, знає хто вона, який рік, як звуть батьків, орієнтована на побутовому рівні, повідомила, що була вдома і стала дуже боліти голова, живіт, тому нічого не їла. Не спроможна виділити основні ознаки явища, виконати прості арифметичні дії в межах цілих одиниць, не розуміє прихованого змісту приказок, формально не заперечує проти перебування на лікуванні та обстеженні у ВОПЛ № 1. До свого стану не критична. Просить суд надати дозвіл на продовження госпіталізації [PERSON] в примусовому порядку до 6 місяців. В судовому засіданні заявник представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор Іванісік Т.С. та заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] поступила на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 28.09.2016 року о 15 год. 30 хв. доставлена машиною швидкої допомоги Берестечкіського будинку-інтернату за направленням лікаря-психіатра [PERSON] будинку- інтернату [PERSON] в супроводі опікуна, директора закладу [PERSON], в зв'язку з погіршенням психічного стану, що проявляється в неадекватній поведінці, безсонням, вираженою дезорієнтацією в оточуючому, неспроможністю самостійно пересуватись (не може ходити, падає), мовно-рухомим збудженням із постійними криками про наявність головних болей та болей в животі. За даними медичної карти амбулаторної карги хворого № 107883, медичної карти стаціонарного хворого № 2866, зі слів опікуна [PERSON] та супроводжуючого медпрацівника старшої медичної сестри [PERSON] відомо, що психічні розлади з 03.10.2011 року, коли вперше за скеруванням ЦРЛ поступила на лікування в 10 відділення ВОПЛ № 1 м. Луцька. В анамнезі гостре порушення мозкового кровообігу, пухлина мозку, постгеморагічні кісти лівої півкулі головного мозку. В день поступлення 03.10.2011 року зранку у хворої відмічалось психомоторне збудження. неадекватна поведінка, намагалась вистрибнути з вікна 2-го поверху лікарні, була агресивна до персоналу, що зумовило скерування у ВОПЛ № 1, також лікувалась у ВОКЛ у нейрохірурга в зв'язку з епілептиформними нападами. Остання госпіталізація у ВОПЛ № 1 з 08.06.2012 року по 21.06.2012 року з діагнозом - Когнітивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку. Виписалась в супроводі соціального працівника та лейтенанта міліції Ковельського РВ УМВС для влаштування в [PERSON] будинок-інтернат для психічно хворих. Рішенням Горохівського районного суду від 20.11.2012 року визнана недієздатною. Також, рішенням Горохівського районного суду від 07.06.2012 року було призначено опікуна [PERSON] психоневрологічний інтернат у відповідності до статті 66 ЦК України, директором якого є [PERSON] (а.с. 7). При огляді в приймальному відділенні лікарні лікарями було встановлено, що доступна мовному контакту, сонлива (для зняття психомоторного збудження введено психотропний препарат у будннку-інтернаті), мова не чітка, сповільнена в рухах, знає хто вона, який рік, як звуть батьків, орієнтована на побутовому рівні, повідомила, що була вдома і стала дуже боліти голова, живіт, тому нічого не їла. Не спроможна виділити основні ознаки явища, виконати прості арифметичні дії в межах цілих одиниць, не роз\\ міг прихованого змісту приказок, формально не заперечує проти перебування на лікуванні та обстеженні у ВОПЛ № 1. До свого стану не критична. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 29.09.2016 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад: виражені когнітивні зміни особистості у вигляді наростаючої деменції внаслідок пухлини головного мозку, з періодичним мовно-рухомим збудженням, вираженою цефалгїєю та агрипнією, яке позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний та соматичний стан і поведінку та внаслідок чого вона вчиняла та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку оточуючих, а також внаслідок виражених когнітивних змін особистості неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує їїжиттєдіяльність. Потребує госпіталізації в примусовому порядку (а.с.4, 5). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для продовження госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved