Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Заявник, звернулася до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою. Обґрунтовує тим, що відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася до Управління пенсійного фонду у м. Ватутіне із заявою про перехід на пенсію за віком. Листом від 03.02.2021 року їй було повідомлено, що періоди роботи які зазначені у трудовій книжці неможливо зарахувати до загального стажу, оскільки її прізвище зазначено російською мовою « [PERSON] », а згідно свідоцтва про одруження прізвище російською мовою « [PERSON] ». Також їй було повідомлено, що для зарахування періодів роботи до стархового стажу необхідно надати уточнюючу довідку з першого місця роботи або підтвердити факт належності трудової книжки рішенням суду. Від встановлення факту належності зазначених документів залежить виникнення її права на пенсійне забезпечення, в позасудовому порядку вирішити вказане питання не є можливим, а тому просила заяву задовольнити. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві. Від повноважного представника Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, щодо встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу не заперечує. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вважає можливим завершити судовий розгляд за відсутності учасників справи та, перевіривши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 29.10.1951 року заявник зазначена на українській мові, як [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до трудової книжки, виданої 12.10.1970 року (а.с.5), заявник зазначена російською, як « [PERSON] ». 05.11.1978 року заявник зареєструвала шлюб та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Невідповідність в документах сталася внаслідок того, що особа яка виписувала документи допустила помилку, яка не залежала від заявника. Згідно архівної довідки про стаж роботи [PERSON] , 1951 року народження (а.с. 8) в документах міського архіву відсутні накази з основної діяльності підприємства та накази по кадрах Ватутінського міськторгу Управління торгівлі Черкаського облвиконкому. Однак особові рахунки [PERSON] , що зберігаються в архівному секторі виконкому Ватутінської міської ради містять записи про те, що з 28.09.1970 року [PERSON] прийнята на роботу продавцем відділу «госптовари» магазину «Універмаг». Відповідно до запису в особовому рахунку за 1973 рік наказом №33 з 02.05.1973 року « [PERSON] » переведена старшим продавцем. Відповідно до запису в особовому рахунку за 1979 рік, наказом №87 на підставі паспорта [NUMBER] , виданого Ватутінським МВВС з 17.12.1979 року відбулась зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Той факт, що « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » це одна і та сама особа підтверджується наявними в неї оригіналами документів, записами у трудовій книзі, свідоцтвом про народження, а невідповідність записів обгрунтовується помилковим здійсненням перекладів з російської на державну мову. Ці докази суд у відповідності із ст.ст 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі викладеного суд дійшов до переконання про обґрунтованість заяви, оскільки доведено належними і допустимими доказами, що трудова книжка виписана на ім`я російською « [PERSON] » належить [PERSON] .

Outcome: approved