Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказали, що [PERSON] народилась 29.03.1954 р. в с. Вой-Вож Ухтинського району Республіки Комі, [PERSON] народилась 07.11.1955р. в с. Угревище Комарічського району Брянської області. Їх батьками є [PERSON] Вацис Юргіс ([PERSON]) і [PERSON]. За національністю мати є руською, а батько по документам є литовцем, що відображено у їх свідоцтвах про народження. Батько [PERSON] Вацис Юргіс ([PERSON]) народився 17 квітня 1928 року в Литві с. Страгна, помер 09.11.1971р. Згідно документів, які заявники отримали від рідної сестри батька [PERSON], територія с. Страгна належала на той час Німеччині, таким чином, батько народився не в Литві а в Німеччині. На той час йшла Друга світова війна, зі слів батька, вони жили у передмісті м. Мемель. У віці 11-12 років під час війни він загубився, його мати [PERSON] та сестру Марту під загрозою розстрілу вивезли німці, мати не встигла його знайти та забрати з собою. Ніяких документів у батька не залишилось, тому, всі відомості про його народження записувалися по памяті батька з його слів. Оскільки після війни національність «німець» могла створити певні обмеження в правах для батька, при отриманні паспорту він вказав, що за національністю є «литовець». В 1961 році мати батька бабка Ельза, знайшла його через Червоний хрест, батько почав з нею листуватися, вільно читав листи на німецькій мові і все розумів. У 60-х роках його мати оформила виклик на всю сімю, однак їх не випустили, а їхати один батько відмовився. В 1979 році [PERSON] за запрошенням родичів побувала в Західній Німеччині, в 1980 році виклик родичів прийшов на [PERSON] однак їй виїхати не дозволили. На теперішній час тітка заявників [PERSON] мешкає в Німеччині в м. Нінбург з дочками [PERSON] та [PERSON], також в м. Ганновер Німеччини мешкає двоюрідний брат батька заявників [PERSON]. Протягом всього життя батько та заявники вважали себе німцями, переписувались з родичами, обмінювались фотографіями, батько завжди мріяв переїхати з сімєю на постійне місце мешкання до Німеччини. На теперішній час у заявників виникла потреба отримати громадянство Німеччини, однак у консульстві їм пояснили, що для отримання громадянства необхідно внести відповідні зміни у актовий запис про народження батька та змінити національність литовець на німець, а також змінити у їх актові записи про народження. У відділі реєстрації актів цивільного стану їм було відмовлено у внесенні змін до актових записів, оскільки зміна національності громадян за власним бажанням не відноситься до їх компетенції та запропоновано звернутися до суду. Тому, просять суд встановити факт, що [PERSON] Вацис Юргіс ([PERSON]) [INFO] за національністю є німець, встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] за національністю також є німками, та зобовязати заінтересовану особу внести відповідні зміни у актові записи про народження та укладення шлюбу. Заявники в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду. Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити. Судом встановлено, що заявники [PERSON] народилась 29.03.1954 р. в с. Вой-Вож Ухтинського району Республіки Комі, [PERSON] народилась 07.11.1955р. в с. Угревище Комарічського району Брянської області. Їх батьками є [PERSON] Вацис Юргіс та [PERSON]. За національністю мати заявників [PERSON] є руська, батько [PERSON] Вацис Юргіс - литовець, що відображено у їх свідоцтвах про народження заявників. Заявники просять суд встановити той факт, що їх батько [PERSON] Вацис Юргіс насправді за національністю є німцем, в звязку з чим встановити, що заявники за національністю також є німками. Зі змісту Закону України «Про національні меншини в Україні», який проголошує рівність політичних, соціальних, економічних та культурних прав і свобод громадян України незалежно від їх національного походження, та враховуючи, що за чинним законодавством України жодний документ, що посвідчує особу громадянина, його національності не визначає, факт належності особи до певної національності не має юридичного значення, а отже вказаний факт не може бути встановлений в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~Вказана позиція також викладена в узагальненні Верховного суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р., в п.п. 11 п. 4 якого зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності. Враховуючи, що чинне законодавство України не містить норм, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи, крім того, заявниками не надано документів, які б підтверджували, що встановлення факту їх національності породжує для заявників правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством, суд відмовляє в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed