Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Заявники [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], звернулися до суду із заявою про надання їм права на шлюб, оскільки вони ще не досягли шлюбного віку (їм, відповідно, виповнилося лише 17 років та 16 років), однак бажають створити сім'ю, народити та виховувати дитину (заявниця є вагітною). Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із заявою про надання права на шлюб, оскільки відповідне рішення необхідно надати до органу ДРАЦС для реєстрації шлюбу. У судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] свої вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві, та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] (мати заявника) у судовому засіданні не заперечувала проти шлюбу сина та задоволення заяви. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] (батьки заявниці) та [PERSON] (батько заявника) у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявників та заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року, її батьком є [PERSON], а матір'ю є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 липня 1997 року. Заявник [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], а матір'ю є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 вересня 1997 року. Отже, на час розгляду справи судом заявниця [PERSON] досягла сімнадцятирічного віку, а заявник [PERSON] - шістнадцятирічного віку. Як вбачається з Довідки Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2 від 23.04.2014 року № 169 [PERSON] знаходиться під наглядом по вагітності з терміном 20 тижнів. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років; особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку; за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК); при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи; заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника; резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Визначаючись щодо можливості та необхідності надання заявникам [PERSON] та [PERSON] права на шлюб, суд враховує їх вільне волевиявлення з цього приводу, бажання створити сім'ю, народити та виховувати дитину, тривалість їх близьких стосунків, згоду батьків та інтереси майбутньої дитини заявників (заявниця є вагітною). Будь-яких обставин, які б свідчили про можливі негативні наслідки для заявників у разі наданні їм права на шлюб, судом не встановлено, а тому надання права на шлюб відповідає їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved