Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що вона разом зі своєю донькою [PERSON] , онукою [PERSON] , колишнім чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить [PERSON] на праві приватної власності. Протягом декількох років заявник систематично потерпають від насильства зі сторони [PERSON] , який вчиняє вдома скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує співмешканців, погрожує їм фізичною розправою та зловживає алкогольними напоями. [PERSON] систематично веде себе неадекватно, ображає заявника, вночі не дає спати, постійно здійснює психологічний тиск, займає літню кухню домоволодіння та не дає змогу заявнику готувати собі їжу. 13.09.2021 року [PERSON] знову вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника, через що вона викликала працівників поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та матеріали справи передано до суду. Поведінка [PERSON] негативно впливає на здоров`я і працездатність заявника. Заявник вважає, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, оскільки попередні заходи вжиті поліцією виявилися неефективними, тому просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Провадження у справі відкрите 30.09.2021 року. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання заяви. Заінтересована особа до суду не з`явилася. Про час та місце розгляду була повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до приписів ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши наявні в справі матеріали (копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.12.1995 року; довідку про склад сім`ї № 365 від 14.09.2021 року; копію інформації № 9250/64-2021 від 23.09.2021 року; копію постанови судді Баштанського районного суду від 28.07.2020 року; копію протоколу серії ВАБ №169246 від 03.05.2021 року; копію протоколу серії ВАБ №169289 від 13.09.2021 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість видачі обмежувального припису. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.11.1995 року. Заявник та заінтересована особа спільно проживають у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Крім них у вказаному приміщенні проживають: [PERSON] - онука заявника, [PERSON] - донька заявника. Згідно із ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що відносно неї з боку заінтересованої особи чиниться насилля психологічного та фізичного характеру, що підтверджується матеріалами справи (копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 062331 від 13.09.2021 року, відповідно до якого заінтересована особа раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП), а також довідкою № 8250/64-2021 від 23.09.2021 наданою Баштанським районним відділом поліції, відповідно до якої заявник [PERSON] неодноразово ( 13.08.2020 року, 12.09.2020 року, 03.06.2021 року, 13.09.2021 року) зверталась до правоохоронних органів з приводу погроз з боку заінтересованої особи [PERSON] . Також з автоматизованої системи документообігу суду Д-3 слідує, що [PERSON] 28.07.2020 року притягувався за вчинення домашнього насильства відносно дочки заявника [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, але після цього відносно нього знову були складені протоколи за вчинення домашнього насильства вже відносно заявника 03.05.2021 року та двічі 13.09.2021 року. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, періодичність діянь заінтересованої особи, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника. Вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 3 (три) місяці та покладення на нього наступних обмежень: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом З огляду на те, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної дочці заявника, в ньому проживає та зареєстрований заінтересована особа [PERSON] така заборона не порушуватиме його права на користування житлом, і такий захід може бути визнаний пропорційним за встановлених обставин. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на проживання за встановленою адресою та спілкування з заявником. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved