Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просив визнати спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , відумерлою та передати її територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1992 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] . Заявнику стало відомо про те, що [PERSON] померла, після її смерті ніхто із спадкоємців за законом та за заповітом не прийняв спадщину. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо права власності на спірну квартиру відсутні. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів 06 березня 1992 року [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, а саме на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що 03 грудня 2008 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барсковою Л.Є. відповідно до якого вона заповідала квартиру [ADDRESS] заповідала - [PERSON] та [PERSON] . 31 липня 2017 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до нотаріуса щодо подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно роз`яснення приватного нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинської К.Т., позивачам було відмовлено та повідомлено про те, що вони пропустили строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки не звернулась у шестимісячний строк до нотаріуса. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 95/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 11 серпня 2017 року [PERSON] , [PERSON] звернулись з позовом, яким просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 06 лютого 2019 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до Миколаївської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2019 року скасовано, в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] , в цій частини ухвалено нове рішення. Позовні вимоги [PERSON] до Миколаївської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Надано [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] протягом трьох місяців з дня винесення даної постанови. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 19.03.2019 року, відомості стосовно права власності на квартиру [ADDRESS] , яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , відсутні. Відповідно до ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно з роз`ясненнями, наданими Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільним і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч.1ст.1277 Цивільного Кодексу України суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. Територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ст.ст.1 ч.1 абз.1, 60 ч.1 Закону). Отже, територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради є універсальним правонаступником відумерлого майна, яке на час відкриття спадщини знаходилось на території міста Миколаєва - квартира [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житловий будинок від 06.03.1992 року. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними Положення ст.1277 ЦК України визначають, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. [PERSON] надано строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зокрема і на квартиру [ADDRESS] . Доказів того, що остання відмовилася від прийняття спадщини, матеріали справи не міститься. Оскільки наявний спадкоємець за законом, у суду відсутні підстави визначені ст. 1277 ЦК України для визнання спадщини відумерлою. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed