Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] 05.09.2018 року подала до суду заяву в якій просить встановити факт смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO] в м.Донецьк Донецької області України та проживала на день смерті за адресою по [ADDRESS]. 01.03.2016року так званим «Петровським отделом ЗАГС г.Донецка Государственной Регистрационной\~Палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики», видане Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], проте, дане Свідоцтво є недійсним на території України. Оскільки [PERSON] померла в м.Донецьк, Донецької області України, тобто на тимчасово окупованій території, то вона не має можливості зареєструвати смерть бабусі на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним для державної реєстрації смерті у Тернопільському міськрайонному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.03.2016року так званим «Петровським отделом ЗАГС г.Донецка Государственной Регистрационной Палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики», видане Свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO] серії [NUMBER]. 25.04.2018року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки заявником пред'явлено документ - «Свидетельство о смерти», виданий так званим «Петровським отделом ЗАГС г.Донецка Государственной Регистрационной Палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики», на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а підставою для підтвердження факту смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, якого заявником до відділу не пред'явлено. Вирішуючи заяву суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до положень частини 2 статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає у порядку окремого провадження. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту смерті її сестри у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт видані органами, які розміщені на тимчасово окупованій території України. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст.1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. За ч.ч.3,4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 24.02.2018року набув чинності Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській області» від 18.01.2018року №2268-VIII, п.3 ст.2 якого визначено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових підстав, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрації смерті особи. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Таким чином, суд вважає, що слід встановити факт смерті [PERSON], [INFO], на тимчасово окупованій території в м.Донецьк Донецької області України [INFO]. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі наведеного,

Outcome: approved