Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Заявник звернулась до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з даною заявою в якій просить визнати її сина [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити її його опікуном. Вказана заява мотивована тим, що її син [PERSON], [INFO], страждає на тяжке психічне захворювання, є інвалідом 1 групи «Б» з дитинства, та відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААА № 921645 від 01.08.2018 року потребує постійного нагляду та повністю залежний від сторонніх осіб. Внаслідок захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки не вміє, читати, писати, самостійно вдягатися. Заявник забезпечує постійний догляд за сином, тому просить призначити її його опікуном. Заявник та її представник [PERSON], повноваження якого підтверджуються договором для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 277 від 30.08.2018\~року та ордером серія ЧК № 40091 від 06.12.2018 року, у судове засідання зявилися, підтримали заявлені вимоги. Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового засідання, до суду не зявилися. Відповідно до змісту раніше надісланих до суду заяв, просять дану справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення заявника та її представника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~розглядає в\~порядку окремого\~провадженнясправи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та (або) керувати ними. Положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, що згідно з довідкою до акта МСЕК серія 12 ААА № 921645 від 01.08.2018 року, [PERSON], [INFO], безтерміново встановлено інвалідність І групи «Б» з дитинства. Вказано про необхідність постійної сторонньої допомоги. За змістом висновку судово-психіатричного експерта від 25.01.2019 року № 27, у [PERSON], [INFO], відмічаються прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі важкої розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку з вираженими емоційно-вольовими розладами, судомними приступами в анамнезі і помірно-вираженим лівобічним геміпарезом, через що на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки виконавчого комітету Моринської сільської ради від 02.10.2018\~року № 229 до складу сімї [PERSON] входять син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР № 039075, виданим повторно 20.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. З огляду на вказане, судом встановлено, що заявник є матірю [PERSON], тобто належним заявником у даній справі. За таких обставин, суд вважає обґрунтованою вимогу заявника про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету Моринської сільської ради від 21.03.2019 року №\~11 затверджено висновок подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] та вирішено затвердити текст відповідного подання до суду. За змістом подання органу опіки та піклування в особі Моринської сільської ради від 21.03.2019 року № 272, яка є заінтересованою особою у даній справі, опікунська рада при виконавчому комітеті Моринської сільської ради просить призначити [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], опікуном над [PERSON], [INFO], у разі визнання останнього недієздатним. Відповідно до висновку комунального некомерційного підприємства «Корсунь-Шевченківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Корсунь-Шевченківської районної ради про стан здоровя [PERSON] за результатами медичного обстеження встановлено, що остання не має захворювань, які перешкоджають у призначені опікунства. За змістом акту обстеження умов проживання від 02.10.2018 року № 230 комісійно встановлено, що [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON] та сестрою [PERSON] у приватному будинку, що за адресою: вул. Шкільна, 2, с. Пішки Корсунь-Шевченківського району. Згідно довідки-характеристики № 228, складеної 02.10.2018 року виконавчим комітетом Моринської сільської ради, [PERSON] за час проживання в селі зарекомендувала себе з позитивної сторони. Рішенням виконавчого комітету Пішківської сільської ради від 17.09.2009 року №\~32 призначено [PERSON] опікуном над її сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейським судом з прав людини вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. З огляду на вказане, суд робить висновок про те, що заявник [PERSON] є матірю особи відносно якої подано заяву про визнання її недієздатною, оскільки сумніви щодо цього відсутні, не має обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України, щодо призначення її опікуном [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, що передбачено у ч. 6 ст. 300 ЦПК України. Враховуючи стан здоровя [PERSON]П, висновок судово-психіатричного експерта № 27 від 25.01.2019 року, в якому зазначено, що [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд визначає максимальний строк дії рішення два роки, який рахується з часу набранням законної сили даним рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved