Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про визнання їхнього повнолітнього сина [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікунів. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що з дня народження, [INFO] року, їх син [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч, внаслідок чого у нього затримка психоінтелектуального розвитку. [PERSON] неодноразово лікувався в різних медичних закладах, але стан його здоров'я не поліпшився. 21 листопада 2002 року Донецький обласний центр медико-соціальної експертизи визнав його безстроково інвалідом першої групи з дитинства, що було підтверджено медико-соціальною експертизою 13 грудня 2011 року. З причина вищенаведеного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного заявники просять визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] та [PERSON] опікунами. Заявник [PERSON] в судовому засідання підтримав заяву погодився, просив суд її задовольнити, пославшись також на висновок експертизи. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, через СМС-повідомлення, як зазначив заявник [PERSON], вона знаходиться вдома, піклується за [PERSON], у зв'язку з його хворобою. Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні з заявою погодилась, проти задоволення не заперечувала. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства (а. с. 6, 9). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом за однією адресою (а. с. 7). Протоколом №759/4 від 15 грудня 2014 року, виданого ЛКК КУ «ВЦПМСД», зазначено, що [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном [PERSON] (а. с. 11). За висновком судово-психіатричної експертизи [PERSON] має розумову відсталість за ступенем імбецильності та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 20 - 24). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши докази, їх належність та допустимість, приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно аб. 1 ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, встановлю над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно аб. 1 ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. За ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Судом з'ясовано, що [PERSON] має стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] є батьком [PERSON], а [PERSON] матір'ю [PERSON], вони фактично піклуються за ним з дитинства та проживають разом сім'єю. Відповідно до чого суд приходить до висновку, що [PERSON] є недієздатною особою, а встановлення над ними опіки та призначення опікунами [PERSON] та [PERSON] є найбільш сприйнятливим, та перешкод цьому суд не вибачає. На підставі ст. ст. 30, 39, 40, 41, 63 ЦК України,

Outcome: approved