Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Заявники [PERSON] 18.01.2016 року звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 18.02.2008 року померла його мати [PERSON], а 16.12.2015 року помер його батько [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № 170 від 07.06.1993 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля». При оформленні права на спадкове майно було встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло буда допущена помилка, а саме замість повного прізвища, імя та батькові матері російською мовою «Вотченко Любовь Алеексеевне» вказано стисло російською мовою «[PERSON]А.». Даний факт унеможливлює отримання заявником свідоцтва про право на спадщину по закону після смерті батьків, а саме матері. Просить суд, встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло № 170 від 07.06.1993 року, видане службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», з вказівкою тільки перших літер імя та по-батькові матері [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності члену сімї спадкодавця [PERSON], що померла 18.02.2008 року та спадкодавцю [PERSON], що помер 16.12.2015 року на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи Селидівської територіальної громади у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія ІФ № 212854, виданого Демянською сільською радою Брянської області, [PERSON] народилася 01.11.1939 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія ІІ-ІФ від 14.07.1960 року, виданого Демянською сільською радою Стародубівського району Брянської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14.07.1960 року, після реєстраціє шлюбу прізвище дружині присвоєно «Вотченко». Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ЮН № 313899 від 06.04.1962 року, виданого Артемівським міським бюро РАЦС Свердловської області РФ, [PERSON] народився 19.03.1962 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло № 170 від 07.06.1993 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та російською мовою зазначено «[PERSON]А». Відповідно до свідоцтва про смерть серія № І-НО № 267052 від 18.02.2008 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла 18.02.2008 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія № І-НО № 934020 від 22.12.2015 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер 16.12.2015 року. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. В судовому засіданні встановлено, що при видачі свідоцтва про право власності на житло було допущено помилку при написанні прізвище, імя та по-батькові спадкодавця [PERSON], а саме зазначено стисло російською мовою «[PERSON]А.». Отже, суд констатує, що в судовому засіданні підтверджено і ніким не спростовано ту обставину, що свідоцтво про право власності на житло № 170 від 07.06.1993 року, видане службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності члену сімї спадкодавця [PERSON], що померла 18.02.2008 року та спадкодавцю [PERSON], що помер 16.12.2015 року. Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, вимога заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved