Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Заявник звернувся\~до суду\~із заявою,\~по якій\~просить суд\~встановити факт\~належності свідоцтва\~про право\~власності на\~житло,\~виданого Управлінням\~житлово-комунального\~господарства виконкому\~Одеської міської\~ради народних\~депутатів 29.07.1993\~року згідно\~з розпорядженням\~(\~наказом)\~від 29.07.1993\~року №\~17669\~[PERSON],\~04.10.1958\~року народженення,\~РНОКПП:\~[NUMBER]. Заявник до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання представник зацікавленої особи не зявився, повідомлений належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок наявності розбіжностей в написанні побатькові заявника, які виникли в результаті неправильного перекладу заявниці не має можливості розпоряджатися належною їй квартирою. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою. З свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993 року виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, вбачається, що квартира №39 в будинку №35 корп. 1 по вул. Фрунзе в м. Одесі належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. У вказаному свідоцтва побатькові заявниці зазначено як «Дмитріівна» З паспорту серії КЕ 380441 вбачається, що побатькові заявниці зазначено як «Дмитрівна». На підставі викладеного вбачається різниця в написанні побатькові заявниці. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зміст статті 89 ЦПК України(в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими суду матеріалами суд вбачає, що різниця в написанні побатькові [PERSON] За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved