Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 15.06.2017 в смт.Кринка Советського району м.Макіївка Донецької області помер її чоловік [PERSON], [INFO]. Причина смерті покійного - хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №273 від 15.06.2017, яке виданом центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївка. На час смерті покійний проживав у [INFO], де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а отже, здійснити державну реєстрацію смерті покійного в м.Макіївка Донецької області неможливо. 13.04.2018 з метою державної реєстрації смерті покійного [PERSON] вона звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану, де їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки державні органи на території України не визнають документів, виданих на території, не підконтрольній Україні, їй було розяснено про необхідність звернення до суду. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина. Встановлення факту смерті її чоловіка необхідно їй для оформлення спадщини. Іншим способом встановити факт смерті чоловіка для отримання свідоцтва про його смерть вона не може. Просить встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, уродженця [INFO], який помер 15 червня 2017 року в м.Макіївка Донецької області (а.с.2-3). У судовому засіданні заявниця [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснила, що її чоловік тривалий час хворів, 02.05.2013 з ним стався перший інсульт, а 29.05.2013 другий інсульт, після цього він весь час лежав паралізований, вона за ним доглядала. 15.06.2017 він помер, вона організувала його поховання, сусіді допомагали, а дітей та родичів у нього не залишилося. Вона поставила на його могилі хрест з його фотографією та датами життя, буде ставити памятник. Встановлення факту смерті її чоловіка необхідно їй для оформлення спадщини, отримання допомоги на поховання. Просила встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, який народився м.Макіївка Донецької області, та помер 15 червня 2017 року в смт.Нижня Кринка, Советський район, м.Макіївка, Донецька область, 86185, Україна. Заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав письмову заяву від 19.04.2018, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, зазначив, що проти позову заперечень не мають (а.с.14). Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України, [PERSON] народився 27.10.1951 в м.Макіївка Донецької області, зареєстрований за адресою: 86185, Донецька область, м.Макіївка, Советський район, смт.Нижня Кринка, квартал «Б», буд.1, кв.72, 27.12.2012 зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою: 86185, Донецька область, м.Макіївка, Советський район, смт.Нижня Кринка, квартал «Б», буд.1, кв.72, 27.12.2012 зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). У свідоцтві про шлюб зазначено, що [PERSON], який народився 27.10.1951, та [PERSON], яка народилась [INFO], 27.12.2012 зареєстрували шлюб, актовий запис №71, після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина; місце реєстрації виконком Нижньокринської селищної ради Совєтського району м.Макіївки Донецької області (а.с.10). Згідно з довідкою ЛКК №3866 КМЗ «Центр первинної санітарної допомоги №6 м.Макіївка Донецької області від 31.11.2012 [PERSON] мав діагноз; ІБЦ, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню тощо (а.с.15). У лікарському свідоцтві про смерть №273 від 15.06.2017 зазначено, що [PERSON], [INFO], помер 15.06.2017 у м.Макіївка Советського району Донецької області, смерть наступила в [ADDRESS] (а.с.8). У довідці про причину смерті [PERSON], [INFO], вказано, що він помер 15.06.2017, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню. Причини смерті встановлено сімейним лікарем [PERSON] (а.с.7). У картці реєстрації фізичної особи [PERSON] вказано, що він знятий з реєстрації за місцем проживання: кВ.72, буд.1, квартал «Б», смт.Нижня Кринка, Советський район, м.Макіївка, Донецька область у звязку з його смертю 15.06.2017 (а.с.16). Заявницею надано з заявою свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], яка сталася 15.06.2017 у віці 65 років (а.с.8), що видане на тимчасово окупованій території органом, діяльність якого вважається на Україні незаконною, тому свідоцтво є недійсним. Приморським РВ державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 18.04.2018 видано заявниці [PERSON] відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], який помер 15.06.2017, оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з чим для отримання свідоцтва про смерть заявнику запропоновано звернутися до суду (а.с.9). У довідці від 08.11.2017 №0000396451/№2320007 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вказано, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], 86185, Совєтський район, м.Макіївка, Донецька область, фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с.11). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, свідоцтво про його смерть було видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON], який помер 15 червня 2017 року за адресою: Україна, Донецька область, м.Макіївка, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана дружиною померлого до суду за межами такої території України. Факт смерті знайшов підтвердження в судовому засіданні. Встановлення факту смерті чоловіка заявниці має для неї юридичне значення, потрібно їй для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю її чоловіка, державної реєстрації його смерті, щоб оформити спадщину. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Тому вимоги заявниці про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved