Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви заявники зазначили, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,72 га, що належить спадкодавцеві на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Заявники вказують, що вони є спадкоємцями померлої за законом та за заповітом, інших спадкоємців не має. Для прийняття спадщини заявники звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, при подачі документів які підтверджують їхні з спадкодавцем родині відносини, виявилась описка, зокрема в свідоцтві про народження невірно зазначені прізвища їхніх батьків, а саме «[PERSON]», а відповідно до свідоцтва про шлюб прізвище матері після реєстрації шлюбу «[PERSON]». У зв'язку з вищевикладеним у заявників виникла необхідність встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON] Заявники у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяви, у якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та зазначили, що вимоги заяви підтримують у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до копій паспортів заявників [PERSON] [INFO], уродженка с. Сподахи, Немирівського р-н, Вінницької обл. (на 5 а.с.), [PERSON] [INFO], уродженець с. Сподахи, Немирівського р-н, Вінницької обл. (на 19 а.с.) Судом встановлено, що заявники - [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) народилися в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії [NUMBER] (на 9 а.с.) та серії [NUMBER] (на 9 а.с.), а також свідоцтвом про одруження заявниці серії [NUMBER] з [PERSON], після чого їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (на 10 а.с.). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] (на 8 а.с.) [PERSON] на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 21.01.2002 року № 312, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.72 га, розташованої на території Сподахівської сільської ради. Мати заявників [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (на 7 а.с.). Згідно копії заповіту [PERSON] від 13.08.2008 року (на 24 а.с.), спадкодавець заповіла своєму синові [PERSON], та дочці [PERSON] все своє майно в рівних частинах. Таким чином, судом встановлено, що запис прізвища мати заявників у заповіті та свідоцтві про народження сина [PERSON] та [PERSON] не відповідає запису прізвища в свідоцтві про її смерть. Встановленому суду факту відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, судом встановлено помилку при видачі свідоцтва про народження заявників, оскільки вказане свідоцтво слід було видати на прізвище «[PERSON]». При цьому в паспорті при написанні по батькові заявника [PERSON] на 2 сторінці російською мовою воно і зазначено як «[PERSON]», тобто виникла помилка при перекладі прізвища з російської на українську мову. Встановлення означеного факту має для заявників юридичне значення, оскільки дозволяє їм реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті їхньої матері [PERSON] Аналізуючи вищенаведені докази, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] є рідною матір'ю свого сина [PERSON] та свої доньки [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Outcome: approved