Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій зазначає, що до виконкому Інгулецької районної у місті ради звернулась керуюча справами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Недєліна-55» та повідомила, що за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровська область, після смерті [INFO] власника [PERSON] ніхто не з`являвся. На квартирі наявна заборгованість. На даний час спадщина у виді квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] ніким не прийнята. Просить визнати відумерлою спадщину після померлої [INFO] [PERSON] та передати її у власність Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради. Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Недєліна-55» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі та витребувано докази. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року витребувано докази. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. До виконкому Інгулецької районної у місті ради звернулась керуюча справами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Недєліна-55» Власік Л.В., з проханням вжити заходів щодо визнання спадщини відумерлою за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] власника [PERSON] та надала роздруківку із зазначенням боргу, що утворився за вказаною адресою, що підтверджується заявою та роздруківкою (а.с.4,5). Відповідно до довідки №3060, виданої 04 квітня 2019 року відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради за адресою: квартира [ADDRESS] відсутні особи, що мають реєстрацію за вказаною адресою (а.с.6). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 04 березня 2020 року, згідно архівної справи станом на 31 грудня 2012 року нерухоме майно за адресою: квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстровано на [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 червня 1993 року Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом, на підставі розпорядження №229 від 15 березня 1993 року (а.с.28). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 вересня 2019 року відомості стосовно квартири [ADDRESS] відсутні (а.с.8). Відповідно до ст. ст. 2, 5 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з ч.3 ст.1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до ч.1 ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заявником на підтвердження вимог по заяві надано витяг зі Спадкового реєстру від 07 листопада 2019 року, відповідно до якого, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, проте суд відхиляє даний доказ, оскільки датою смерті [PERSON] відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть є 15 вересня 2008 року (а.с.7, 10). За положеннями ч. 5 ст. 1266 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як видно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформації П`ятої криворізької державної нотаріальної контори після померлої [INFO] [PERSON] 23 лютого 2009 року заводилась спадкова справа №102/2009 за заявою дочки спадкодавиці [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину ще не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с.35-37). Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа та спадкоємцем є її дочка [PERSON] , суд не бачить підстав для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою. Крім того, як видно із довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 04 березня 2020 року згідно архівної справи станом на 31 грудня 2012 року нерухоме майно за адресою: квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстровано на [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 25 червня 1993 року Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом, на підставі розпорядження №229 від 15 березня 1993 року (а.с.28). Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Тому підстав для визнання відумерлою спадщини - квартири [ADDRESS] також суд не бачить, оскільки наявний співвласник вказаної квартири крім померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] . Доказів, що квартира [ADDRESS] у розмірі 1/1 частини належить [PERSON] , а відповідно входить до спадкової маси (спадщини) заявником суду не надано. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed