Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою в якій просять встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, а саме дитини жіночої статі [PERSON], дата народження 13 червня 2016 року, місце народження: місто Харцизьк, Донецької області, [PERSON] мати, [PERSON] батько, посилаючись на те, що 13 червня 2016 року у них народилася дочка [PERSON]. Місцем народження є м. Харцизьк, Донецька область. Для реєстрації народження дитини вони звернулися до Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, але 21 вересня 2016 року їм було відмовлено у державній реєстрації народження через те, що надане медичне свідоцтво про народження не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». В судовому засіданні заявники просили задовольнити заяву про встановлення факту народження їхньої дочки [PERSON] у повному обсязі. В судовому засіданні начальник Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області не заперечувала проти встановлення факту народження. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що 02 серпня 1997 року був зареєстрований шлюб між громадянами України [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). 13 червня 2016 року у подружжя народилася дочка [PERSON] в місті Харцизьк Донецької області, територія якого є тимчасово окупованою. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія № 248/167, виданим 07 вересня 2016 року Центральною міською лікарнею м. Харцизька Донецької народної республіки (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявників можливості зареєструвати народження дитини, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини за місцем реєстрації заявника у відповідності із Законами України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт народження у громадян України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дитини жіночої статі, а саме [PERSON], дата народження 13 червня 2016 року, місце народження: місто Харцизьк, Донецької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved