Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини після померлої бабусі. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він як спадкоємець вступив у володіння та управління спадковим майном, що залишилось після смерті бабці. Після чого він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак ним не оформлено спадщину. Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити заяву з викладених у ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув; заінтересована особа надала суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Допитані за клопотанням заявника в судовому засіданні під час розгляду справи в якості свідків [PERSON] і [PERSON] , пояснили суду, що їм відомі обставини щодо володіння і утримання заявником нерухомого майна безпосередньо після смерті його бабусі. Вислухавши вступне слово представника заявника і заінтересованої особи, пояснення свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Із наданих заявником копій письмових доказів вбачається, що 31.03.1993 року [PERSON] вчинила заповіт на користь свого онука [PERSON] у вигляді усього майна (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 жовтня 1999 року (а.с. 8).як встановлено із копій наданих нотаріусом матеріалів спадкової справи до майна померлої, 02 лютого 2000 року заявник звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак спадщину за заповітом не оформлено. Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями цивільного законодавства, що були чинні станом на дату відкриття спадщини. Зокрема, норми статті 549 ЦК Української РСР передбачали, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 30 червня 1980 року, на підставі рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради № 139 від 05 червня 1980 року, [PERSON] набула у власність домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Також, за змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 28 жовтня 2020 року депутата Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, судом встановлено, що [PERSON] після смерті своєї бабці з 1999 року має земельну ділянку під особисте селянське господарство, яку постійно обробляє за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Крім того, дана обставина вступу в управління і володіння заявником спадковим майном бабусі повністю підтверджується наданими суду показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] , які пояснили, що заявник дійсно отримав та утримує на даний час спадкове нерухоме майно після смерті своєї бабусі. Отже, із наданих суду письмових доказів та пояснень свідків встановлено, що за приписами норм статті 549 ЦК Української РСР заявник дійсно прийняв спадщину після своєї бабусі, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном у строк протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У суду відсутні підстави сумніватися у достовірності та правдивості доводів заявника, поясненнях свідків та змісту досліджених під час розгляду справи письмових доказів. Таким чином, враховуючи надані суду письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи достовірно встановлено факт прийняття заявником спадщини після померлої бабусі. За таких обставин, заяву слід задовольнити як обґрунтовану. Даний факт встановлено з метою оформлення заявником спадщини померлої бабусі. На підставі викладеного,

Outcome: approved