Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що 31.01.2019 о 11-05 [PERSON] повторно госпіталізований до психіатричного відділення № 1, доставлений ПБШД з дому за викликом сина в зв'язку з неадекватною та агресивною поведінкою: постійно погрожує сину та рідним фізичною розправою, кидається на них з кулаками, намагався проникнути в будинок сина, зламав паркан, намагався бити сина, вимагає в рідних гроші, безглуздо висловлюється, на зауваження не реагує, лікування вдома не приймає. [PERSON] встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний ремітуючий тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у зв'язку з загостренням тяжкого психічного захворювання потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Зокрема зазначила, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1999 року з діагнозом «Біполярний афективний розлад, маніакальний епізод». З того часу періодично проходить лікування в умовах стаціонару. Востаннє перебував на лікуванні по 27.08.2018. На даний час він становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливо лише в умовах стаціонару під контролем. [PERSON] заперечував проти заяви. Визнав, що розламав ворота у будинку сина. Погоджується, що потребує лікування. Втім не дав чіткої відповіді по заяві лікаря. Залучений представник, адвокат [PERSON], заперечував проти заяви. Прокурор підтримав заяву. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [ADDRESS], хворіє на психічне захворювання. Йому встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний ремітуючий тип перебігу». На обліку у психіатра перебуває з 1999 року. Востаннє перебував на лікуванні по 27.08.2018. 31.01.2019 о 11-05 [PERSON] повторно госпіталізований до психіатричного відділення № 1, доставлений ПБШД з дому за викликом сина в зв'язку з неадекватною та агресивною поведінкою: постійно погрожує сину та рідним фізичною розправою, кидається на них з кулаками, намагався проникнути в будинок сина, зламав паркан, намагався бити сина, вимагає в рідних гроші, безглуздо висловлюється, на зауваження не реагував, лікування вдома не приймає. [PERSON] встановлений діагноз «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний ремітуючий тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 31.01.2019 № 01-17/10/237 [PERSON] у зв'язку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки лікування можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоров'я потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає його інтересам та інтересам оточуючих. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved