Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй державного акту про право приватної власності на землю серія IV- КР №021630 на земельну ділянку площею 5,22га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на підставі рішення сесії Чистопільської сільської ради від 21.05.2001р. №67, Чистопільським сільським головою 25.12.2001р. на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] і при підготовці всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що у державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку у прізвищі матері та замість [PERSON] вказано [PERSON] . В судове засідання представник заявницы подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи встановлені чинним процесуальним законом строки розгляду даної категорії справ, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , жителька с. Чистопілля Вільшанського району Кіровоградської обл., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 9 лютого 2011 року (а.с. 6). Після смерті матері заявниці залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки за № [NUMBER] площею 5,22 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Єдиною спадкоємицею після смерті матері є її донька заявниця по справі [PERSON] . При підготовці заявницею всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що у державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку у прізвищі матері та замість [PERSON] вказано [PERSON] (а.с.11). Так згідно паспорту прізвище матері [PERSON] , паспорт видано 01.03.1997 року (а.с. 10). Державний акт про право приватної власності на землю видавався на підставі паспорту 25.12.2001р. Тому саме в державному акті була допущена помилка. Державний акт було видано Чистопільською сільською радою. Проте на сьогоднішній день таких повноважень сільська рада не має. Відповідно до інструкції «Про порядок заповнення, реєстрації, видачі та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку» виправлення орфографічних помилок допущених у державних актах на право власності на земельну ділянку відбувалося шляхом видачі нового державного акту на право власності на земельну ділянку в замін тих, що містять помилки. Також Інструкцією не допускалося робити в державних актах будь які виправлення. У зв`язку із набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови КМУ від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються. А отже, отримати новий державний акт в замін того, в якому міститься помилка неможливо. Крім того, у відповідності до чинного законодавства, видача дублікатів правовстановлюючих документів та їхня реєстрація у реєстрі речових прав, не можлива на померлих осіб. Факт того, що земельна ділянка належала моїй покійній матері підтверджується довідкою Чистопілської сільської ради № 219 від 21.11.2019 року. Дана помилка, яка допущена у правовстановлюючому документі, не дає заявниці можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилки, які не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на прийняття спадщини. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, відтак заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved