Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документи, посилаючись на те, що 25 квітня 2016 року вона звернулась до відповідача для оформлення пенсії, однак їй було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книжці прізвище заявника записане як «[PERSON]», тоді, як в паспорті «[PERSON]», крім того, в графі «по-батькові» вказано «[PERSON]», а в паспорті вказано «[PERSON]». У зв'язку з цим заявник не має можливості отримувати пенсію. Доказами того, що трудова книжка належить заявнику є паспорт та копія свідоцтва про народження, де вірно вказано дата народження та прізвище, ім'я по батькові. На підставі викладеного заявник просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, що була видана на - [PERSON]. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Тимощук І.О. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Представник зацікавленої особи Компанець А.О. надіслав до суду письмові заперечення в яких пояснив, що відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії та до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії за віком подаються наступні документи: паспорт та його ксерокопія, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера або документ про його відсутність, трудова книжка та інші документи, що підтверджують стаж роботи, військовий квиток та його ксерокопія, диплом та його ксерокопія, документи, що підтверджують заміну прізвища за потреби, довідка органів державної податкової служби про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець (для непрацюючих). Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівника», заміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Заявником не були надані документи про зміну прізвища, таким чином трудова книжка не може бути прийнята для призначення пенсії. Оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу, то заявник на даний час не має права на призначення пенсії за віком. На підставі викладеного, зацікавлена особа вважає заяву необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засідання пояснили, що вони разом з заявником працювали на ВАТ «Старт» і знали її весь час, як [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, оцінивши наявні докази в справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до листа № 49/Л-01 від 25 квітня 2016 року виданого Управлінням Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області, на звернення [PERSON] про призначення (перерахунку) пенсії, [PERSON] була надана трудова книжка на прізвище «[PERSON]» та не надані документи про заміну прізвища. Таким чином ця трудова книжка не була прийнята для призначення пенсії, оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження страхового стажу до 01 липня 2000 року, а страховий стаж після 01 липня 2000 року відсутній, на дату звернення про призначення пенсії за віком [PERSON] не має права. Як вбачається з копії трудової книжки, виданої 06 вересня 1973 року, трудова книжка виписана на прізвище «[PERSON]», ім'я «[PERSON]», по батькові «[PERSON]», рік народження 1955. Відповідно до трудової книжки, [PERSON] працювала з 1972 року до 2006 року в різних установах, останнє місце роботи ВАТ «Старт». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Старобердянським бюро ЗАГС 01 липня 1964 року, актовий запис № 49, [PERSON] народилась [INFO], батьками у свідоцтві про народження зазначена тільки мати - [PERSON] Вишгородським РВ ГУ МВС України 25 січня 2006 року [PERSON] було видано паспорт серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] у своїй заяві посилається на те, що трудова книжка на ім'я [PERSON] належить їй, оскільки в даній трудовій книжці зазначено ім'я заявника «[PERSON]» та рік народження «1955». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження. Згідно порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії за віком подаються такі документи: паспорти та його ксерокопія; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера або документи про його відсутність; трудова книжка та інші документи, що підтверджують стаж роботи; військовий квиток та його ксерокопія; диплом та його ксерокопія; документи, що підтверджують заміну прізвища, за потреби; довідка органів державної податкової служби про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець (для непрацюючих). Відповідно до ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.4 наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» записи у трудовій книжці виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Згідно п. 2.6 наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у разі виявлення неправильного або неточного запису, відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи, зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до п. 2.8 наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», якщо, підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом та держархівом м. Києва. Відповідно до п. 2.13 наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» заміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про заміну прізвища, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Заявник не звернулась до уповноваженої особи за останнім місцем роботи ВАТ «Старт» з паспортом, який видано 25 квітня 2006 року та копією свідоцтва про народження, для того, щоб в трудовій книжці, відповідно до наказу Міністерства соціальної політики «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» змінили запис, а саме: прізвище та по батькові. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд не може брати до уваги, як належний доказ по справі, копію паспорта, який виданий на ім'я [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON] та показання свідків, які стверджують, що працювали разом з заявником на одному підприємстві і знали її весь час, як [PERSON], як доказ того, що трудова книжка на ім'я [PERSON] належить [PERSON] Оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів про те, що трудова книжна на ім'я [PERSON] належить саме заявнику, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed