Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що 20 липня 1985 року він уклав шлюб з [PERSON], у якої була донька від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], якій на той час було 13 років. Перебуваючи в шлюбі з [PERSON] виховував та матеріально забезпечував її доньку, як свою рідну. До [PERSON] (тепер [PERSON]) [PERSON] відноситься як до своєї доньки, та вона сприймає його, як свого батька, часто приїжджає та допомагає по господарству. Зазначає, що батько [PERSON] при житті не брав участі у її вихованні, матеріально не забезпечував. В 1998 році [PERSON] помер, у [INFO] померла і його дружина [PERSON] На даний час він проживає з [PERSON] та її сім'єю між ними склалися стосунки, як між батьком та донькою, і тому має бажання законодавчо оформити їх шляхом усиновлення. Тому він просить суд дозволити усиновити йому повнолітню [PERSON], та зобов'язати Компаніївський відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису № 3 від 14.04.1972 про народження [PERSON] складеного Першотравенською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області вказавши батьком - [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву, за викладених обставин, підтримав та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити вимоги заяви про усиновлення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 4 ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьком якої записаний «[PERSON]», а матір'ю «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.1972 року, виданого Першотравенським сільським ЗАГСом Компаніївського району Кіровоградської області. Крім того, згідно витягів про державну реєстрацію народження та про державну реєстрацію встановлення батьківства від 12.04.2019 вбачається, що [PERSON] вже встановлювала батьківство і її прізвище до встановлення батьківства «[PERSON]», а після «[PERSON]», що внесено в запис акта про встановлення батьківства. (а.с. 9, 47-49). [PERSON] зареєструвала шлюб 27.04.1991 року з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 10). Згідно актового запису про шлюб № 4 від 20 липня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], остання померла [INFO] року(а.с.7) [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.09.1998.(а.с.8) Судом досліджено характеризуючі дані на [PERSON]: довідку виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 18.03.2019 № 922, згідно якої [PERSON] в орган опіки та піклування Компаніївської селищної ради не звертався за призначенням опіки чи піклування щодо нього, у зв'язку з визначенням його недієздатності або обмежено недієздатним; довідку Компаніївської ЦРЛ від 14.03.2019, згідно якої [PERSON] має задовільний стан здоров'я та на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває; медичний висновок згідно якого потреби в сторонній допомозі у [PERSON] не має (а.с.24-27). Відповідно до ч. 2 ст. 208 Сімейного кодексу України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. Отже, повнолітня особа може бути усиновлена за двох умов: якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування. Усиновлення не може стосуватись особи, батьки якої померли після досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, у зв'язку із включенням у Сімейний кодекс України правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв'язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з'ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випаду суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. При вирішенні справи суд застосовує зазначені норми права, і враховує установлені у судовому засіданні обставини, зокрема те що батьком [PERSON] записаний [PERSON]. [PERSON] перебуваючи у віці 46 років не є сиротою, не була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття, рідні батьки [PERSON] на час розгляду справи вже померли, ці обставини вказують на відсутність виняткового випадку визначеного правовим висновком Сімейного кодексу України та не обґрунтовують необхідність прийняття відповідно до ч. 2 ст. 208 Сімейного кодексу України рішення про усиновлення для юридичного установлення між цими особами родинного зв'язку. Тому заява про усиновлення не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed