Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлої особи. Підставою для звернення з заявою вважає те, що вона познайомилась з [PERSON] у 2002 році. У них зав`язалися близькі стосунки і вони разом почали проживати в будинку, що за адресою: [ADDRESS] , де проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилася спільна дитина - [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено в порядку ст.135 СК України, а тому [PERSON] , який є рідним батьком дитини, не був зазначений в книзі реєстрації народжень та в свідоцтві про народження як батько дитини. Після отримання свідоцтва про народження [PERSON] , їм з [PERSON] не вдалося через об`єктивні сімейні обставини внести зміни в Свідоцтво про народження дитини та зазначити в якості батька дитини саме його - [PERSON] . [PERSON] [INFO] раптово помер. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме земельна ділянка кадастровий номер 7123480300:03:001:0062 площею 3,6051 га, що розташована на території Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2013. Встановлення факту батьківства їй необхідно для прийняття спадщини [PERSON] від [PERSON] . Оскільки, на даний час існують перешкоди в оформленні спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду для встановлення даного факту, оскільки іншого способу підтвердження неоспорюваного права в неї немає, а факт встановлення батьківства має істотне значення для охорони прав сина [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав себе батьком [PERSON] , оскільки після народження дитини він забирав її з пологового будинку та постійно проживав разом з ними, утримуючи її з дитиною. Вони разом вели господарство, були поєднані спільним побутом. [PERSON] допомагав їй у вихованні [PERSON] . На підтвердження того, що [PERSON] є батьком [PERSON] вказує те, що дитина зареєстрована по батькові « [PERSON] », а в її свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено [PERSON] , що збігається з ім`ям та по-батькові самого [PERSON] та додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.04.2021 заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 15.04.2021 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази. Ухвалою суду від 21.07.2021 залучено до участі у справі заінтересовану особу. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю, просить її задовольнити з підстав, які зазначені в заяві. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав повністю, просить її задовольнити з підстав, які зазначені в заяві. В судове засідання представник заінтересованої особи Монастирищенської міської ради не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав клопотання, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечує. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає сім`ю [PERSON] з дитинства, оскільки проживала з нею по сусідству в с. Підвисокому Оратівського району Вінницької області. У 2002 році [PERSON] познайомився з [PERSON] та вони почали спільно проживати. Вони проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, тримали худобу. [PERSON] та [PERSON] працювали разом на фермі. Ходили разом на роботу, до сільського магазину. У березні 2005 року у них народився син [PERSON] . [PERSON] відносився до дитини як батько дитини. Вона була на христинах [PERSON] та часто ходила до них у гості, [PERSON] називав [PERSON] сином, а [PERSON] називав [PERSON] батьком. [PERSON] любив свого сина, допомагав [PERSON] готувати їсти для сина, водив його у дитячий садок. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно до 2016 року. У 2016 році [PERSON] з сином виїхали в с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, а [PERSON] у 2021 році помер. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 1981 року проживала в с. Підвисокому Оратівського району Вінницької області. Вона працювала разом із [PERSON] на фермі та добре знала її сім`ю, оскільки будинок у якому вона проживала знаходився недалеко від ферми, та вони часто ходили до [PERSON] в гості. З 2002 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом. [PERSON] працював на фермі фуражиром та допомагав [PERSON] по роботі. Коли вона приходила до них у гості, то бачила, що [PERSON] допомагав [PERSON] вдома, вони вели спільне господарство. Коли [PERSON] завагітніла, то [PERSON] дуже радів, що стане батьком. Він їй вихвалявся, що у нього народиться син. Коли народився син [PERSON] , то [PERSON] доглядав за дитиною, утримував її, дуже любив сина, грався з ним, виховував. [PERSON] називав [PERSON] татом. [PERSON] дуже схожий на [PERSON] . В судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Він проживав з народження в с. Підвисокому Оратівського району Вінницької області. З третього класу він став навчатися в інтернаті, що знаходиться в іншому населеному пункті. Він пам`ятає зі свого дитинства, що ходив разом із [PERSON] пасти корови, потім приходили на вечерю до брата батька [PERSON] . Він називав [PERSON] татом, а той звертався до нього синок. Він пам`ятає, що ходили з батьком до магазину, купували цукерки. Разом із ним проживали інші брати та сестри від попередніх шлюбів матері, які зверталися до [PERSON] - дядько. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00030361633 від 14.04.2021, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України (далі - СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.04.2005 Підвисоцькою сільською радою Оратівського району Вінницької області, зроблено відповідний актовий запис № 2, запис про батька вчинений, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6,22). На підставі вищевикладеного, враховуючи, те що дитина [PERSON] народився 2005 року, тобто після набрання чинності СК України, тому до зазначених правовідносин слід застосовувати норми СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.01.2021 Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а. с. 7). Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують походження дитини від батька та визнання ним свого батьківства за життя. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Так, згідно показань свідків встановлено, що [PERSON] за життя визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , висловлював бажання мати дитину, коли [PERSON] завагітніла вважав себе батьком майбутньої дитини, піклувався про матір. Коли народився [PERSON] виховував дитину, піклувався про нього. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2002 року по 2016 рік спільно проживали в с. Підвисокому Оратівського району Вінницької області та вели спільне господарство. Дана обставина підтверджується як показаннями свідків так і довідкою Оратівської селищної ради № 3 від 17.03.2021 (а.с. 12). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Так, дослідженими доказами встановлено, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] та дитиною [PERSON] , систематично утримував дитину, піклувався та виховував її. Таким чином, з досліджених судом доказів у їх сукупності вбачається, що [PERSON] за життя визнавав себе батьком дитини, утримував її, піклувався про неї, що підтверджує про визнання ним батьківства по відношенню до [PERSON] . Надані заявником письмові свідчення суд вважає недопустими, оскільки пояснення осіб, отримані не за процедурою допиту свідків, не можуть використовуватися як засіб доказування. Виходячи із закріпленого у ст. 159 ЦПК України принципу безпосередності судового розгляду, показання свідків мають бути надані безпосередньо в судовому засіданні, після з`ясування судом відомостей про особу свідка, встановлення відсутності перешкод у допиті свідка та приведення свідка до присяги. А тому дані докази одержані з порушенням порядку, встановленого законом, суд не бере до уваги. Відповідно до змісту заяви встановлення факту батьківства необхідне заявнику для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Наявність спадкового майна у спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10662403 від 10.10.2013, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 3,6051 га, яка розташована на території Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, кадастровий номер 7123480300:03:001:0062, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Враховуючи, що до участі у справі залучені спадкоємці майна померлого, згідно з відповіддю Оратівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заінтересовані особи заперечень проти задоволення заяви не висловлювали, що свідчить про безспірність вимог [PERSON] , а тому заява про встановлення факту батьківства підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved