Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] . Мати була дуже похилого віку, хворіла та вимагала постійного догляду, тому [PERSON] в 2015 році забрала матір до себе в будинок та турбувалась про неї. Вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у виді будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої на землях Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, розміром 4,530 га. Фактично на час смерті [PERSON] проживала разом із заявником в будинку [ADDRESS] , де [PERSON] і померла. Після смерті матері заявник є спадкоємцем першої черги. Звернувшись до нотаріуса, останнім повідомлено про неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки відсутній документ, що підтверджує проживання заявника разом зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця. Тому заявник просила суд встановити факт постійного проживання в будинку [ADDRESS] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , для реалізації своїх спадкових прав. Заявник в судове засідання не з`явилась. Заінтересованої особи - Приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз Сергій Федорович, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.08.1961 року Володарським РАЦС Донецької області (а.с.17), копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.11.1981 року Червоною сільською радою К-Днепровського району Запорізької області (а.с.18) вбачається, що заявниця є донькою [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.09.2017 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] , [INFO] померла [INFO] смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, України. (а.с.10) Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. (а.с.15) Закон встановлює строк для прийняття спадщини у шість місяців з часу її відкриття (ст.1270 ЦК України) і пов`язує прийняття спадщини з поданням нотаріусу відповідної заяви. Проте, такий порядок прийняття спадщини стосується спадкоємців, які постійно не проживали зі спадкоємцем на час відкриття спадщини (ст.1269 ЦК України). Таким чином, закон не зобов`язує спадкоємця, який бажає прийняти спадщину та постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у встановлений законом строк звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до Приватного нотаріусу Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки відсутній документ, що підтверджує проживання заявника разом зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця. (а.с. 19) Актом від 20.02.2020 року, складеним депутатом Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] , підтверджений факт проживання [PERSON] , 1934 року народження за одною адресою з [PERSON] , 1961 року народження, починаючи з квітня 2015 року по день смерті [PERSON] , померлою [INFO] . (а.с. 20) З копії довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікольської районної ради Донецької області 04/2-144 від 20.02.2020 року встановлено, що до [PERSON] , 1934 року народження, яка померла [INFO] , виїжджали на виклики лікарі-терапевти, сімейні лікарі Нікольської амбулаторії ЗП/СМ № 1 протягом з квітня 2015 року до 09.09.2017 року на адресу: [ADDRESS] . (а.с.21) Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Виходячи із правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18 від 10.01.2019 року встановлено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення майнових прав заявниці [PERSON] , а тому задовольняє заяву шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Іншого способу реалізувати своє право заявниця не має. Судові витрати у справі окремого провадження відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved