Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатного свого сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він є інвалідом першої групи, переніс декілька приступів, які спричинили загострення хвороби, у зв'язку з чим не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями, потребує постійного стороннього догляду. Визнання його недієздатним потрібно для захисту його прав. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від зацікавленої особи до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У матеріалах справи наявні копії медичної документації щодо стану здоров'я [PERSON], та характеризуючи матеріали відносно [PERSON] Відповідно до проведеного СПЕК при КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня міста Слов'янська» (розташована за адресою: місто Словянськ, вулиця Кільцева, 1) висновку судово-психіатричної експертизи №25 від 21.02.2019 року, [PERSON], [INFO], страждає органічним розладом особистості внаслідок перенесеного та поточного неврологічного захворювання (розсіяного склерозу головного мозку) з наростанням інтелектуально-мнестичного зниження, вираженою апатією, астенією. Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, та потребує опіки над ним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], оскільки недієздатність останнього підтверджується проведеною судово-психіатричною експертизою. Відповідно до положень ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 цього Кодексу передбачено, що опікуном може бути призначена лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. [PERSON] є фізичною особою з повною цивільною дієздатністю, перебуває в родинних відносинах з недієздатним [PERSON] і є його батьком, за станом здоров'я та матеріально-майновому становищу може і згоден виконувати обов'язки опікуна, що підтверджено відповідними документами, які маються в матеріалах справи. Обставин, які виключають можливість належного здійснення функцій опікуна, відповідно до положень ст.64 ЦК України відносно [PERSON] судом не встановлено. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд приходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved