Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] померла 31 жовтня 2016 року в місті Донецьку Донецької області, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №3236 від 01 листопада 2016 року та свідоцтво про смерть зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті матері на підставі лікарського свідоцтва про смерть виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому вона просить встановити факт смерті її матері [PERSON], 31 жовтня 2016 року на тимчасово окупованій території у місті Донецьку Донецької області. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є чоловіком заявниці, показав, що [PERSON] перебуваючи у місті Донецьку разом зі своїм чоловіком потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та внаслідок отриманих травм померла. Свідок бачив [PERSON] мертвою та був присутнім на кладовищі під час поховання останньої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є матірю свідка [PERSON], пояснила суду, що про смерть [PERSON] дізналась під час телефонної розмови з сином. Свідку відомо, що [PERSON] померла 31 жовтня 2016 року внаслідок травм отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з померлою у місті Донецьку. Судом встановлено, що заявниця є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-НО №287030 від 22.01.1979 року, виданого Ленінським відділом ЗАГС міста Донецька. На даний час у померлої та заявниці різні прізвища, оскільки остання 27.05.2001 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище «Пензева» на шлюбне прізвище «Виноградова», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 131921 від 27 травня 2001 року, виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с. 8,9). Згідно інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 3236 від 01 листопада 2016 року [PERSON], [INFO], померла 31 жовтня 2016 року у місті Донецьку (а.с. 10-11). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.11.2016 року № [NUMBER], виданої Вугледарським міським управлінням соціального захисту населення, [PERSON] фактично проживає у м. Вугледарі, вул. 30-річчя Перемоги [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР №045056 від 01.11.2016 року, виданого Будьонівським відділом ЗАГС міста Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] померла 31 жовтня 2016 року у місті Донецьку Донецької області (а.с. 13). Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 14). Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документи наданні заявницею для державної реєстрації факту смерті: лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами невизнаної «ДНР», але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк, Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 31 жовтня 2016 року, на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної [PERSON] України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved