Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що запис про народження [PERSON] від 30.09.1948 року №511, вчинений Летичівським районним бюро ЗАГС відносно [PERSON], який помер 12.12.2012 року у с. Лісо-Березівка Летичівського району Хмельницької області. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявники є рідними братом та сестрою. Батьками заявників є [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу заявник [PERSON] змінила своє прізвище з «Кучерук» на «Лебедовська». Наразі у заявників є необхідність встановлення польської національності, оскільки дід заявників батько їх матері мав польське коріння. Факт батьківства діда по відношенню до матері заявників [PERSON] встановлено рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 07.05.2013 року у цивільній справі №678/18/13-ц за заявою [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яким встановлено факт визнання батьківства за [PERSON], який помер 12.12.2012 року, по відношенню до [PERSON], [INFO], та по відношенню до [PERSON], [INFO]. В тй час як національність діда прослідковується у його свідоцтві про народження, в якому зазначено його батьків: [PERSON], національність поляк; [PERSON], національність полька. Поряд із цим, у наведеному свідоцтві про народження імя діда значиться як «Едварт». З огляду на наведене, цілком підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою дідом заявників, який народився 18.11.1928 року, належав до польської національності та помер 12.12.2012 року у с. Лісо-Березівка Летичівського району Хмельницької області. Окрім того, заявники у заяві зазначають, що вони з дитинства виховувались у сімї з дотриманням як українських, так і польських традицій, з огляду на походження своїх батьків заявники святкували всі католицькі свята, розуміли всі відмінності та особливості останніх. Оскільки, дід, баба заявників були поляками, останні мають право на відновлення національності своїх предків, відновивши свою дійсну польську національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявників до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON], а також представник заявників адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання письмових заперечень проти заяви не скористався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявники є рідним братом та сестрою, їхніми батьками\~є [PERSON]\~та [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-АМ №038427, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Вінницької області 13.03.2006 року (а.с.11), а також свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-АМ №285974, виданим міським відділом ЗАГС м. Вінниця 29.03.1983 року (а.с.12). У звязку з укладенням 14.09.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області шлюбу з [PERSON], [INFO], заявник змінила своє прізвище з «Кучерук» на «Лебедовська», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ №090099, виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 14.09.2003 року (а.с.13). 12.12.2012 року у с. Лісово-Березівка Летичівського району Хмельницької області помер дід заявників [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №198329, виданого виконавчим комітетом Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області 13.12.2012 року (а.с.21). Згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 07.05.2013 року у цивільній справі №678/18/13-ц за заявою [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт визнання батьківства за [PERSON], який помер 12.12.2012 року, по відношенню до [PERSON], [INFO], та по відношенню до [PERSON], [INFO], - матері заявників (а.с.14). Встановлення вищезазначеного факту було зумовлено прийняттям заявниками спадщини після смерті батька та наявністю розбіжностей в написанні як прізвища, так і імені та по батькові діда заявників. Так, відповідно до свідоцтва про народження діда заявника серії ЯС №038469, виданого Летичівським бюро ЗАГС 30.09.1948 року, прізвище, імя, по батькові діда заявників значиться як «Вінницький Едварт Леонович», батьками останнього зазначені: [PERSON], національність поляк; [PERSON], національність полька (а.с.15). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №248911, виданого Ялинівською сільською радою Летичівського району Вінницької області 18.12.1971 року, прізвище, імя, по батькові діда заявників значиться як «Вінніцький Едуарт Лівонович» (а.с.16). У відповідності до виписки з погосподарських книг Летичівської селищної ради (Ялинівська сільська рада) №192 від 18.04.2018 року за 1950-1957 року [PERSON] вказаний головою двору, а [PERSON] (дошлюбне прізвище матері заявників) вказана як його донька, де по батькові остання зазначена як «Едвартівна» (а.с.22). Згідно посвідчення про нагороду від 28.03.1970 року останнє виписане на імя «Виницкий Едварт Леонович», посвідчення про нагороду від 15.08.1975 року на імя «Винницкий Едварт Ливонович», посвідчення про нагороду від 08.05.1985 року на імя «Винницкий Едварт Ливонович», посвідчення про нагороду на імя «Вінніцький Едуард Леонович» (а.с.18-20). Таким чином, з наведених документів вбачається, що у кожному із них допущено розбіжності у написанні прізвища, імені та по батькові діда заявників. З пояснень заявника та представника заявників в судовому засіданні встановлено, що заявники з дитинства виховувались у сімї з дотриманням як українських, так і польських традицій, з огляду на походження батьків заявників святкували всі католицькі свята, розуміли всі відмінності та особливості останніх. Оскільки, дід, баба заявників були поляками, заявники на разі мають намір відновити національність своїх предків, відновивши свою дійсну польську національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». А національність діда прослідковується саме у його свідоцтві про народження, в якому зазначено його батьків: [PERSON], національність поляк; [PERSON], національність полька, проте у вказаному свідоцтві імя останнього значиться як «Едварт», в той час як в свідоцтві про смерть діда його ім я значиться як «Едвард». З огляду на наведене, цілком підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою дідом заявників, який народився 18.11.1928 року, належав до польської національності та помер 12.12.2012 року у с. Лісо-Березівка Летичівського району Хмельницької області, оскільки записи імені «Едварт», «Едвард», «Едуард» у вище перелічених документах ідентифікуються з високим ступенем вірогідності. А розбіжності в документальних записах зумовлені співвідношенням спільних розмовних варіантів особового імені з відмінними офіційно-документальними варіантами імен та подальшою фіксацією цих офіційних варіантів у різних документах однієї особи. Зазначені явища відображають тенденцію до адаптації імен, які представляють ономастичні традиції інших етносів, на українському мовному ґрунті в діалектовому ареалі, де зроблено ці записи. Субнормативний український запис «Едвард» графічно відтворює просторічну вимову зазначеного імені й виник через посередництво відповідного запису російською мовою що є типовою тенденцією у практиці документальних записів імен в Україні.\~\~\~\~ Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, встановлення факту, що запис про народження [PERSON] від 30.09.1948 року №511, вчинений Летичівським районним бюро ЗАГС відносно [PERSON], який помер 12.12.2012 року у с. Лісо-Березівка Летичівського району Хмельницької області, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення останнього необхідне для заявників для підтвердження польського походження роду, що має юридичне значення, оскільки відповідно до Закону «Про карту поляка», ухваленого Сеймом [PERSON], з 07.08.2007 громадянам України польського походження надаються окремі пільки та гарантії. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявників підлягає до задоволення. При зверненні до суду із даною заявою завниками, кожним зокрема, сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., в той час як згідно п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за звернення до суду з даною заявою підлягав сплаті заявниками, кожним зокрема, судовий збір у розмірі 352,40 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. А тому, зважаючи на вищенаведене, наявність в матеріалах справи клопотання сторін про повернення надміру сплаченого судового збору (а.с.34), суд вважає за можливе повернути заявникам, кожному зокрема, судовий збір у розмірі 352,40 грн., як такий, що внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved