Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері - [PERSON], [INFO], громадянки України, померлої [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецьку в Україні внаслідок геморагічного інфаркту головного мозку при гіпертонічній хворобі. Зазначив, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №64 від 21 квітня 2016 року, а також довідкою про причину смерті №64 від 21 квітня 2016 року, виданими КЗ «Міська клінічна лікарня №21 міста Донецьку». При зверненні заявника до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть матері належного зразку, йому було відмовлено, оскільки ним для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON] вимушений звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення його особистих та майнових прав. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Будьонівським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 17 жовтня 2006 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку. Із довідки №1411021538 від 27 січня 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції вбачається, що останній проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується: свідоцтвом його про народження серії [NUMBER], актовий запис №930 від 23 листопада 1989 року, складений Відділом РАЦС Будьонівського райвиконкому міста Донецьку. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 25 лютого 1998 року, [PERSON] народилася [INFO] в селі Олександрівка Хиславичского району Смоленської області. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянка України, померла [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецьку в Україні внаслідок геморагічного інфаркту головного мозку при гіпертонічній хворобі, про що КЗ «Міська клінічна лікарня №21 міста Донецьку», розташованим на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано лікарське свідоцтво про смерть №64 від 21 квітня 2016 року, а також довідку про причину смерті №64 від 21 квітня 2016 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] було повідомлено, що реєстрацію смерті його матері за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав заявника, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved