Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

заявник\~\~звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 27 вересня 2014 року і доводиться йому дружиною його дядька. З 2008 року він проживав разом з [PERSON] однією сім»єю, вона була дружиною його дядька, залишилась самотня , її донька померла у дитячому віці, чоловік також помер. Сім»я позивача весь час піклувалась про неї, у 2008 році [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання, потребувала стороннього догляду, разом вели сумісне господарство. Після її смерті він за власні кошти здійснив її поховання. Він є спадкоємцем четвертої черги за законом, бо проживав разом з померлою більше 5 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина , яка складається з квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. Коли, звернувся до нотаріуса у м. Лисичанськ, з метою оформлення спадщини, нотаріус йому й відмовив у вчиненні нотаріальної дії. У судовому засідання представник заявника [PERSON] надала суду наступні пояснення: з 2008 року заявник проживав разом з дружиною його дядька - [PERSON], вели спільне господарство, проживали однією сімєю за адресою: [ADDRESS], ця квартира належить померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.08.1999 року, посвідченого т.в.о. державного нотаріуса [PERSON] , спадкова справа № 515 за 1999 рік, зареєстровано у реєстрі № 1-1914 . Інших родичів у померлої не було. Коли після смерті [PERSON] заявник звернувся до нотаріуса, то отримав відмову з посиланням на відсутність доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту проживання із [PERSON] необхідно задля прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій\~\~не заперечує проти задоволення позову, просила розглядати праву без її участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON].К. , пояснила, що вона є сестрою померлого чоловіка [PERSON] - [PERSON] Кузьміча та тіткою [PERSON]. Після смерті чоловіка = [PERSON] залишилась самотньою, її дочка померла у дитячому віці. Після смерті чоловіка [PERSON] отримала у спадщину квартиру [ADDRESS]. Заявник також залишився без батьків та підтримував тісні стосунки з [PERSON], а коли вона захворіла разом з дружиною та дітьми переїхав проживати до [PERSON] [PERSON] вони разом з 2008 року по 27 вересня 2014 року, день смерті [PERSON] Він поховав тітку , доглядає за квартирою, оплачує комунальні послуги. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона багато років знала [PERSON] , дружила з нею. [PERSON] була у добрих стосунках з родичами свого чоловіка, особливо з [PERSON] та племінником, якого виховувала після смерті своєї доньки, бо він був сиротою. Заявник допомагав тітці, а коли вона у 2008 році тяжко захворіла він доглядав за нею купував ліки, возив до лікарні в м. Алчевськ. Вони проживали разом з 2008 року по день смерті [PERSON], поховав її за власні кошти, поводився з нею як рідний син. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 27 вересня 2014 року (а.с.4) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.08.1999 року, посвідченого [PERSON] , т.в.о. державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 515 за 1999 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1-1914 , спадкоємицею майна [PERSON], померлого 17 січня 1999 року є [PERSON], спадкове майно складається з квартири 7 , яка розташована у [ADDRESS] ( а.с.5). Постановою від 27.05.2015 року приватного нотаріуса [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії заявнику [PERSON] , оскільки нотаріусу не подано документів на підтвердження факту чи проживав спільно заявник із спадкодавцем на день його смерті ( а.с.6-6зв.) Згідно з ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, що встановлення факту постійного проживання зі померлим на час відкриття спадщини необхідне задля прийняття спадщини, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved