Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Заявник просить встановити факт про те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] належав її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] .. Заяву мотивує тим, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житловий будинок містить помилкову вказівку на ім`я її матері як « [PERSON] », що перешкоджає заявнику оформити свої спадкові права щодо вказаного домоволодіння. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явились, представник заявника подав заяву, в якій просив заявлені вимоги задовольнити та розглянути справу без його участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи - Антоновецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вимоги заяви визнав та просив розглянути справу без його участі. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 09.04.2019 р.. Заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та звернулась із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заповітом від 25.01.2016 р. Повідомленням приватного нотаріуса №149/02-14 від 02.12.2019 р. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] , оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок власником зазначено [PERSON] , що не відповідає імені, зазначеному у свідоцтві про смерть спадкодавця. Однак, належність правовстановлюючого документа саме [PERSON] до її смерті підтверджується матеріалами справи. Довідкою виконкому Антоновецької сільської ради №916 від 16.12.2019 р. підтверджується, що [PERSON] , котра померла [INFO] , була власником житлового будинку в [ADDRESS] , довідкою виконкому Антоновецької сільської ради №925 від 19.12.2019 р. підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж сама особа. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, у тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Виходячи із наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved