overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначали, що 25.10.2013 між ними було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, просили розірвати шлюб. Заявники у судове засідання не з'явились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких просили заяву задовольнити у повному обсязі, а шлюб розірвати. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 25.10.2013 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис 1883 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 12). 19.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір щодо спільного виховання, визначення місця проживання дитини, сплату аліментів на утримання дитини, відповідно до якого сторонами було погоджено місце проживання дитини, участь батька у забезпеченні умов її життя, умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини, сплату аліментів (а.с. 4) Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 109 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, умови договору відповідають інтересам дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 квітня 1995 року ними укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району за відповідним актовим записом № 435. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося. Зважаючи на вищенаведене просили суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю, а батько приймає на себе зобов`язання по їх утриманню. В судове засідання заявники не з`явились, подавши через канцелярію суду заяву, в якій просили шлюб розірвати, посилаючись на обставини що , викладені в заяві, та просили розглянути справи у їх відсутності. Відповідно до ч.3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 1995 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району здійснений відповідний актовий запис № 435. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Згідно з ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 01.11.2013 року укладений, нотаріально посвідчений договір між батьками про участь у забезпечення умов життя та виховання дітей відповідно до якого чітко визначений порядок особистого виховання дітей батьками та їх утримання. З урахуванням наведеного,беручи до уваги , що заява відповідає дійсній волі подружжя, те, що внаслідок розірвання шлюбу права дітей не порушуються, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 вересня 2018 вони зареєстрували шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначають, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважають, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просять шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з`явились, направили заяву про розгляд справи без їх участі, просили заяву задовольнити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі з 08 вересня 2018 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Сторони уклали договір про місце проживання дитини та участь у забезпеченні умов проживання та сплату аліментів, який нотаріально посвідчено. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 2007 року ними укладено шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за відповідним актовим записом № 2353. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося 6 місяців тому. Зважаючи на вищенаведене просили суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що дитини після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю, а батько приймає на себе зобов`язання по ії утриманню. В судове засідання заявники не з`явились, подавши через канцелярію суду заяву, в якій просили шлюб розірвати, посилаючись на обставини що , викладені в заяві, та просили розглянути справи у їх відсутності. Відповідно до ч.3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2007 року про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї здійснений відповідний актовий запис № 2353. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Згідно з ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 25.07.2014 року укладений, нотаріально посвідчений договір між батьками про участь у забезпечення умов життя та виховання дитини відповідно до якого чітко визначений порядок особистого виховання дитини батьками та ії утримання. З урахуванням наведеного,беручи до уваги , що заява відповідає дійсній волі подружжя, те, що внаслідок розірвання шлюбу права дитини не порушуються, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 квітня 2012 року було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Заявники зазначають, що спільне життя не склалося через відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважають, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просять шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, направили заяву про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Дослідивши письмові докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2012 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у заявників виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинені з січня 2018 року і шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. 19 січня 2018 року між заявниками було укладено та нотаріально посвідчено договір про проживання, виховання та матеріальне забезпечення дитини. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників по справі і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою вимоги мотивують тим, що вони з 21.04.2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 465. Від шлюбу заявники мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Заявники прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу через те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, різні інтереси та відсутність взаєморозуміння. Також заявники дійшли згоди щодо проживання дитини з матір`ю, а його батько [PERSON] буде брати участь у вихованні сина до досягнення ним повноліття, а у випадку вступу до вищих навчальних закладів до досягнення ним двадцяти двох років, щомісяця надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов його життя, про що свідчить нотаріально засвідчений договір, укладений між сторонами 21 листопада 2015 року. \~Заявники у судовому засіданні вказану заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на зазначені в ній обставини. Суд,вислухавши пояснення заявників, представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, заявники дійшли згоди щодо місця проживання дитини, про умови здійснення права батька на виховання дитини та про участь батька в його утриманні, про що свідчить договір між батьками про сплату аліментів та участь батьків у вихованні дитини, укладений між заявниками 21 листопада 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1580. Відповідно до\~ст. 234 ЦПК України,\~ст. 109 СК України, подружжя яке, має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до\~ст.235 ЦПК України\~судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою вимоги мотивують тим, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громдянського стану Нікопольського управління юстиції Дніпропетровської області 27 жовтня 2001 року, актовий запис № 691. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Заявники прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу через те, що подружнє життя не склалося, через різні погляди на життя, різні інтереси та відсутнє взаєморозуміння. На теперішній час проживають кожен окремо, майнових спорів немає. Також заявники дійшли згоди щодо проживання дитини з матір`ю, про умови здійснення права батька на особисте виховання дитини та про участь батька в її утриманні, про що свідчить нотаріально засвідчений договір, укладений між сторонами 13 листопада 2015 року. Просять розірвати шлюб. Заявники у судове засідання не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, заявники дійшли згоди щодо місця проживання дитини, про умови здійснення права батька на виховання дитини та про участь батька в її утриманні, про що свідчить договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладений між заявниками 13 листопада 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1904. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, ст. 109 СК України, подружжя яке, має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до ст.235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою вимоги мотивують тим, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 25 вересня 2004 року, актовий запис № 670. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заявники прийняли спільне рішення про розірвання шлюбу через те, що подружнє життя не склалося, через різні погляди на життя, різні інтереси та відсутнє взаєморозуміння. На теперішній час проживають кожен окремо, майнових спорів немає. Також заявники дійшли згоди щодо проживання дітей з матір`ю, про умови здійснення права батька на особисте виховання дітей та про участь батька в їх утриманні, про що свідчить нотаріально засвідчений договір укладений між сторонами від 21 листопада 2014 року. Просять розірвати шлюб. Заявники у судове засідання не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, надали заяву з проханням слухати справу за їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, заявники дійшли згоди щодо проживання дітей про умови здійснення права батька на особисте виховання дітей та про участь батька в їх утриманні, про що свідчить нотаріально засвідчений договір, укладений між сторонами 21 листопада 2014 року. Виходячи з наведеного, подружжя яке, має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Заявники звернулись до суду, посилаючись на те, що 12 травня 1997 року отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) КСП «Мир». В сертифікатах допущено помилку в написанні прізвищ заявників, що перешкоджає у праві виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 12 травня 1997 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області видано сертифікати на право на земельну частку (пай) КСП «Мир» Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області: серії КР № 0048611 на імя [PERSON] і серії КР № 0048610 на імя [PERSON] (а.с. 12-13). Як вбачається із записів в паспортах заявників, прізвище зазначено як «Лірнік». Таким чином, для встановлення факту, що має юридичне значення, є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Заявники звернулись до Чугуївського міського суду з заявою в якій просили встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO] р., був чоловіком [PERSON], та батьком [PERSON] Встановлення даного факту заявникам потрібне для отримання пенсії по втраті годувальника а також оформлення спадкових справ. У судове засідання заявники не з'явились, про час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, підтримавши заявлені ними вимоги у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб у судове засідання також не з'явились, надавши до суду заяви, згідно яких проти задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] не заперечували та просили проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] складеного на російській мові громадянин [PERSON]., 1943 р.н. уклав шлюб з громадянкою [PERSON], 1946 р.н., якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище «[PERSON]».(а.с.15). У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], складеним також на російській мові (а.с.5). [INFO] р. [PERSON]. помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 17.09.1996 р. Чугуївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 439 (а.с.6). Однак у вказаному вище свідоцтві при написанні прізвища померлого було допущено помилку, та замість вірного прізвища «[PERSON]» було вказано «[PERSON]». Неправильність запису у свідоцтві про смерть є неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову. Вказаний документ був єдиним документом на ім'я [PERSON]. складеним українською мовою. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для отримання пенсії по втраті годувальника, а також для оформлення спадкових справ. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин заявників та померлого [PERSON], їх вимоги є обґрунтованими та підтвердженими доказами, а отже підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved