Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною. В обґрунтування заяви заявниця зазначає, що після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 07.12.2020 року вона отримала на свою заяву письмову відмову, підставою якої стали розбіжності виявлені управлінням пенсійного фонду у написанні її прізвища та прізвища чоловіка, з яким вони перебували у шлюбі з 13 січня 1963 року. Після того, як вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , вона взяла прізвище чоловіка, на російській мові було написано як « [PERSON] ». Литовські прізвища мають специфічні чоловічі та жіночі форми. У той час як чоловіче прізвище зазвичай закінчується на -ас, жіночі еквіваленти закінчуються на -ієне для заміжної жінки/або вдови/. В органах ЗАГС ці правила не виконали і записали прізвище на свій розсуд. Тому в паспорті та інших документах її прізвище вказано як [PERSON] . Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити, встановити факт того, що вона [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною. Від встановлення даного факту залежить виникнення її пенсійних прав про перехід з пенсії за віком на пенсію, в зв`язку з втратою годувальника. [PERSON] пояснила, що з чоловіком [PERSON] вони перебували у шлюбі з 13 січня 1963 року, це був у них перший і єдиний шлюб. Вони проживали однією сім`єю, мали спільне місце проживання за місцем реєстрації, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. [PERSON] був військовим пенсіонером, його доходи були основними для їх сім`ї, вона ж отримує мінімальну пенсію за віком у розмірі 1800 грн., тому після смерті чоловіка вона опинилася у вкрай тяжкому матеріальному становищі, тому і вирішила звернутися до пенсійного фонду з питанням про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Представник заінтересованої особи Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням розглядати справу без участі представника. Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідків, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного… Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.7 Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що 13 січня 1963 року [PERSON] , 1940 року народження та [PERSON] , 1941 року народження зареєстрували шлюб в м. Чугуєві, районне бюро РАГС у Харківської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . ( а. с. 11) Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка- [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . ( а. с. 11, 12) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а. с. 14) Як вказує заявниця, її чоловік [PERSON] був військовим пенсіонером та отримував пенсію, яка була основним доходом для їх сім`ї, тому після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 07.12.2020 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області заявниці було відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника, підставою якої стали розбіжності виявлені управлінням пенсійного фонду у написанні прізвища заявниці [PERSON] та її чоловіка [PERSON] ( а. с. 5) Таким чином, [PERSON] позбавлена можливості отримувати пенсію, в зв`язку із втратою годувальника- свого чоловіка [PERSON] , в зв`язку з розбіжностями в написанні їх прізвищ. Так, при видачі в органах ЗАГС свідоцтва про шлюб не виконали правила написання литовських прізвищ, тому в паспорті та в інших документах заявниці прізвище вказано як [PERSON] . Факт того, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною підтверджується свідоцтвом про їх шлюб, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя, згідно якого вказано відомості про чоловіка, як до так і після реєстрації шлюбу- [PERSON] , національність литовець, прізвище дружини до реєстрації шлюбу [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] ( а. с. 10) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що увесь час, до смерті [PERSON] , вони з дружиною [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . ( а. с. 8, 9) У судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з пояснень свідка [PERSON] , яка є донькою заявниці та померлого [PERSON] , яка пояснила, що мати [PERSON] народилася та проживала в м. Чугуєві, батько [PERSON] , як раз проходив в тому місті військову службу, там вони і познайомилися. Батько [PERSON] народився в с. Угентай Румшишкеського району Каунаської області, за національністю він литовець. В свідоцтві про смерть батька та в його паспорті записано невірно селище, в якому він народився, тому Управління пенсійного фонду в Харківській області не прийняли у матері документи для оформлення пенсії в зв`язку із втратою годувальника. Пояснила, що батьки прожили разом 58 років, як чоловік і дружина, це був у них перший та єдиний шлюб. До смерті батька вони з мамою жили разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вказувала на те, що литовські прізвища мають специфічні чоловічі та жіночі форми. У той час як чоловіче прізвище зазвичай закінчується на -ас, жіночі еквіваленти закінчуються на -ієне для заміжної жінки/або вдови/. В органах ЗАГС ці правила не виконали і записали прізвище матері на свій розсуд. Тому в паспорті та інших документах є розбіжності в написанні прізвищ. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявниці [PERSON] , знайома з нею та її померлим чоловіком [PERSON] ще з 1992 року, коли вселилася в квартиру [ADDRESS] . Вона була частим гостем до їх родини, бачила, як подружжя [PERSON] один одного любили та поважали, це в них був єдиний шлюб. Їй відомо, що [PERSON] народився в Литві, в якому саме місті вона не знає. Коли помер чоловік [PERSON] , то похованням займалася [PERSON] , до його смерті вони жили разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Отже, заявниці необхідно встановити факт того, що вона та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме: призначення їй пенсії в разі втрати годувальника. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною, що підтверджується вищезазначеними документами та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , а також зважаючи на різницю у написанні прізвища лише в одній літері, суд вважає, що даний юридичний факт доведений. Таким чином на підставі вище зазначеного та

Outcome: approved