Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Заявник звернулася до Балтського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, як спадкоємцем за законом першої черги, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] в м. Балта Одеської області. В заяві посилається на те, що 1963 року проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON] в її житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], в якому проживає і до сьогоднішнього дня Після смерті матері, а саме [INFO], заявниця як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння, користування та розпорядження зазначеним будинком з господарськими будівлями, продовжує користуватися будинком матері, а тому просить задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи - Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просять задовольнити вимоги заявника, а справу слухати за відсутності представника Балтської міської ради Одеської області. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАГСу Балтського району Одеської області. Заявник [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02.02.1957 року Брюховицьким райбюро ЗАГС Львівської області. За життя [PERSON], на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, мала житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, суду показав, що з 1991 року до теперішнього часу проживають за адресою: [ADDRESS], являються сусідами заявника, та підтверджують факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON], померлою [INFO]. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, який був чинним на час смерті [PERSON], часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За умовами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Виходячи із змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи відсутність спору між заявником та заінтересованими особами, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved