Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту їх постійного проживання на момент відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи заяву тим, що [INFO] померла їх баба [PERSON], місце проживання якої було зареєстровано в [ADDRESS], однак фактично вона проживала разом з ними за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявники, будучи онуками спадкодавця, набули права на спадкування за правом представлення, спадщину прийняли шляхом постійного проживання із спадкодавцем, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлені можливості, оскільки вказаний факт не підтверджується документально. Від встановлення цього факту залежать їх майнові права, встановлення такого факту в іншому порядку не передбачено, тому вказане стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву на заяву не було надано, утім сільський голова направив до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи у відсутність представника сільської ради. У судовому засіданні представник заявників вимоги заяви підтримав з підстав, що зазначені у заяві, просив її задовольнити. Суд, вислухавши представника заявників, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що [INFO] в м. Липовець Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Факт родинних стосунків заявників із спадкодавцем, а також те, що вони увійшли до кола спадкоємців за правом представлення, у відповідності до вимог ст.1266 ЦК України встановлено на підставі свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER]; свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] [NUMBER]; свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; свідоцтв про народження заявників [NUMBER], [NUMBER]. Заявники звернулись до суду із даною заявою, в якій просять суд встановити факт їх постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою реалізації своїх спадкових прав. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на момент виникнення даних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Із довідок виданих виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району за №02-22/233, №02-22/234 від 10.07.2018, що додано заявниками до справи встановлено, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одиноко в [ADDRESS], інших осіб за вказаною адресою не було. Вказаний доказ суд визнає належним, допустимим та достовірним на підставі якого встановлено дійсні обставини справи, що підлягають доказуванню у даній справі. У той же час, суд вважає, що такі обставини не можуть бути доведені Актом складеним 19.06.2018 депутатом за участі сусідів, оскільки він суперечить іншим матеріалам справи, так як інформація, яка відображена у ньому свідчить про проживання [PERSON] з жовтня 2006 року по день її смерті із онуками за зовсім іншою адресою ([ADDRESS]), яка є відмінною від тої про встановлення проживання за якою заявники ставили вимоги на вирішення суду ([ADDRESS]). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявниками не доведено обставини викладені ними у заяві на підтвердження факту про який вони просять суд, що є підставою для відмови в задоволені заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed