Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO]\~ помер 30 січня 2016 року в м. Луганську. На обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що 30 січня 2016 року у м. Луганську, помер її дідусь [PERSON], про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 141 від 31.01.2016 та відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугінського районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть [PERSON] І-ВВ №000980 від 10.02.2016р. Вищезазначене свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створюють правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому позбавлена права оформлення правовідносин цивільно-правового характеру. Заявник в судове засідання не зявилася, про день час та місце судового засідання була повідомлена належним чином про що свідчить зворотнє рекомендоване повідмлення про вручення поштового відправлення (а.с.21) надала заяву, в котрій просить розглянути справу без її участі (а.с.21) Прдставник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.20), надано заяву про розгляд справи по суті без їх участі (а.с.23). Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявник та заінтересована особа, скористалися цим правом. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі документами. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. З лікарського свідоцтва про смерть №31.01.2016 вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 30.01.2016 в Україні, в Артемівському районі м. Луганська внаслідок набряку мозку, інфаркту мозку через тромбоз мозкових артерій у віці 79 роки.\~(а.с.8-9). На підставі лікарського свідоцтва про смерть, 10.02.2016 відділ реєстрації актів цивільного стану Лутугінського районного управління юстиції Луганської народної республіки видав свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ВВ № 000980 (а.с.10). Вищезазначені лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створюють правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі, а тому заявник позбавлений права реалізувати свої права, зокрема провести державну реєстрацію смерті на території України, яка контролюється державними органами, а в подальшому оформляти правовідносин цивільно-правового характеру, тощо. Згідно паспорту\~ серії ЕК № 896651 виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] був громадянином України та зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.5). Судом встановлено, що померлий [PERSON] являється дідусем заявника. (а.с.7). Із довідки від 23.10.2014р. № 925000193 структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Марківської райдержадміністрації Луганської області встановлено, що [PERSON] перемістилася з тимчосово окупованої території в смт Марківку Марківського району Луганської області. (а.с.16). Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.02.2016 №212/02.2-2.21 заявнику відмовлено з підстав, що документи про смерть видані на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легетимність оформлення медичного свідоцтва про народження. (а.с.12). Суд розглядаючи заяву заявника використовує наступні норми матеріального та процесуального права. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення правовідносин цивільно-правового характеру. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати\~ на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фікту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України.

Outcome: approved