Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з метою відчуження належного їй будинковолодіння та земельної ділянки дочці-[PERSON] вона звернулась до нотаріуса. Однак, нотаріусом було роз'яснено, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами україни, затверджених наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, їй необхідно пред'явити докази укладення шлюбу з [PERSON], який помер [INFO], та свідоцтво про смерть чоловіка. При цьому, було виявлено, що в актовому записі про народження доньки [PERSON] та в актовому записі про шлюб її ім'я як матері (в свідоцтві про народження дочки) та нареченої (в актовому записі про шлюб з [PERSON].) записано невірно «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». В грудні 2018 року вона звернулась до Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з метою внесення відповідних змін до актового запису про шлюб та актового запису про народження дочки. Проте, висновком Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №169-16.9-81 від 18.12.2018 року про внесення змін до актового запису цивільного стану в частині внесення виправлення ім'я нареченої «[PERSON]» на «[PERSON]» до актового запису про шлюб №12 складеного 29 вересня 1951 року виконавчим комітетом Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області було відмовлено, в зв'язку з відсутністю актового запису про народження. Враховуючи, що в адміністративному порядку дане питання вирішити неможливо, тому звернулася з даною заявою до суду. Представник заявника на підставі довіреності-[PERSON]. в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, від начальника відділу ДРАЦС Л.П.Гавронської надійшов лист №204/16.9-38 від 30.01.2019 року про розгляд справи за відсутності представника відділу. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного. Під час підготовки документів, з метою відчуження належних [PERSON] будинковолодіння та земельної ділянки було виявлено, що в актовому записі про народження доньки [PERSON] та в актовому записі про шлюб її ім'я як матері (в свідоцтві про народження дочки) та нареченої (в актовому записі про шлюб з [PERSON].) записано невірно «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». В грудні 2018 року [PERSON] звернулась до Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з метою внесення відповідних змін до актового запису про шлюб та актового запису про народження дочки. Проте, висновком Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №169-16.9-81 від 18.12.2018 року про внесення змін до актового запису цивільного стану в частині внесення виправлення ім'я нареченої «[PERSON]» на «[PERSON]» до актового запису про шлюб №12 складеного 29 вересня 1951 року виконавчим комітетом Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області було відмовлено, в зв'язку з відсутністю актового запису про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно із ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 5 ч.2 вказаної статті передбачено встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Верховного Суду України N5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 р., суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995, суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження своїх доказів, заявник надала виписки з по господарських книг виконавчого комітету Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області №16 за 1950-1952 роки та №6 за 1961-1963 роки. З огляду на викладене та враховуючи, що даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити даний факт неможливо, встановлення даного факту не пов'язане із спором про право, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved