Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, який має юридичне значення, визнав, що трудова книжка [NUMBER], видана на «[PERSON], [INFO]», належить [PERSON], [INFO]. Обгрунтовує заяву тим, що вона [PERSON], 18 серпня 1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON], але одразу паспорт вона не змінила. Її трудовий стаж почався 19 серпня 2980 року, була виписана трудова книжка серії [NUMBER], зроблено підпис керівника, однак печатка не була поставлена. Заявник зазначає, що 08.12.1980 року вона закінчила школу магазин №11 за фахом продавець бакалійно-кондитерських виробів, отримала кваліфікацію молодший продавець. З початку навчання була зарахована учнем продавця, потім молодшим продавцем, про що свідчить перший запис у трудовій книжці. Вона неодноразово зверталася в архіви міста, але ніде інформації про «Комінтернівський райхарчоторг», до якого належав магазин №11 не має. Заявник вказує, що 05.03.1981 року вона змінила паспорт, та її прізвище вже було вказано як [PERSON] замість [PERSON]. На той період вона працювала у Харківській філії «Спорт трикотаж», де і було зроблено виправлення прізвища з посиланням на свідоцтво про шлюб та підписом та печаткою підприємства. Рішенням №197 Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 26.06.2018 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком, тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого РАГС Київського району м. Харкова. 18 серпня 1977 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Однак, як зазначає заявник, вона не одразу після реєстрації шлюбу змінила паспорт. 19 серпня 1980 року заявнику було заповнено трудову книжку [NUMBER] у якій міститься інформація про зміну прізвища, титульний аркуш трудової книги заповнено з виправленнями. Із свідоцтва №62 від 08.12.1980 року вбачається, що [PERSON] закінчила школу магазин №11 за фахом продавець бакалійно-кондитерських виробів, отримала кваліфікацію молодший продавець. З початку навчання була зарахована учнем продавця, потім молодшим продавцем, про що свідчить перший запис у трудовій книжці. Із довідки Головного управління статистики у Харківській області вбачається, що станом на 20.12.2018 року по Харківській області суб'єкт з назвою «Комінтернівський райхарчопром» не числиться. В базі ліквідованих не значиться. Рішення №197 Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 26.06.2018 року [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки трудова книжка [NUMBER] містить виправлення в прізвище та відсутня печатка з підприємства, яке видало трудову книжку та внесло зміни в прізвище на підставі свідоцтва про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 г «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючих документів можливо встановити. Тобто у трудовій книжці мова йде саме про [PERSON], [INFO], що підтверджено вищевказаним свідоцтвом про зміну прізвища. Відомості зазначені в паспорті заявника, а також у трудовій книжці, підтверджують, що [PERSON], [INFO] та «[PERSON], [INFO]» - це одна і та ж особа. Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного,

Outcome: approved