Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Заявники звернулись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просять суд розірвати шлюб. Свої вимоги заявники мотивують наступним. 05.02.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №40, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилися: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Між подружжям досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що укладено нотаріально посвідчений договір від 14.09.2021, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М. за реєстровим номером 868. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Спільну заяву про розірвання шлюбу підтримує. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі. Спільну заяву про розірвання шлюбу підтримує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом 05.02.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №40. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.02.2011. У шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 15.07.2011, та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 25.12.2012. Як встановлено судом з матеріалів справи, стосунки між подружжям не склалися, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дітей. Між подружжям досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що укладено нотаріально посвідчений договір від 14.09.2021, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М. за реєстровим номером 868. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається із ч. 3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даної заяви, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, оскільки сім`я розпалась і її збереження неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні заявників. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved