Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO]. Заява мотивована тим, що 23.07.2017 року о 15-50 год. [PERSON] повторно госпіталізована до відділення, доставлена психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги за викликом матері у звязку з погіршенням психічного стану: протягом двох тижнів психомотоно збуджена, алкоголізується, позичає гроші, бере кредити, нібито заборгувала 15 тис. грн..Час проводить в сумнівних компаніях, вступає в безладні статеві звязки. Ночами не спить, мати підозрює куріння хворою конопель, при всіх спробах зробити зауваження бється з матірю, злобна, агресивна, на зауваження не реагує. Їй встановлений діагноз «Шизоафективний розлад, змішаний тип». За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] у звязку з загостренням тяжкого психічного захворювання потребує психіатричної допомоги для чого необхідно госпіталізувати до стаціонару. В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримала заяву у повному обсязі. Зокрема зазначила, що [PERSON] у продовж 2017 року втретє госпіталізована до закладу. Вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливо лише в умовах стаціонару. Опікун - [PERSON] підтримала заяву також пояснила, що [PERSON] припинила приймати ліки. Залучений представник, адвокат [PERSON], заперечувала проти заяви, оскільки в умовах стаціонару та вдома не надається належного лікування. [PERSON] категорично заперечувала проти заяви, вважає, що її стан здоровя є нормальним. Прокурор погодився з заявою мотивуючи тим, що для задоволення наявні законні підстави. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає у [INFO], хворіє на психічне захворювання. Їй встановлений діагноз «Шизоафективний розлад, змішаний тип». На обліку у психіатра перебуває з 2013 року. Востаннє перебувала на лікуванні з 31.05.2017 по 23.06.2017. 23.07.2017 року [PERSON] повторно госпіталізована до гострого психіатричного відділення КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака». Їй встановлений діагноз «Шизоафективний розлад, змішаний тип». За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 24.07.2017 року №01-11/07/1126 [PERSON] у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає її інтересам та інтересам оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved