Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказує, що вона проживає у [ADDRESS] у будинку, який належить їй особисто на праві приватної власності. Із 18 серпня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із чоловіком - [PERSON] , . Тривалий час потерпає від домашнього насильства, фізичного (нанесення побоїв, стусанів і т.п.) та психологічного (погрози різного характеру, у т.ч. застосуванням фізичного насильства, залякування) з боку чоловіка [PERSON] . У багатьох випадках домашнього насильства з боку чоловіка не зверталася за допомогою до поліції чи органів державної влади, однак останнім часом спільне життя із чоловіком стало нестерпним. Чоловік пиячить, постійно вчиняє сварки, для чого використовує будь-які незначні приводи, б`є мене. Посилалася на те, що змушена неодноразово звертатися із заявами, із приводу домашнього насильства з боку чоловіка, до Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області, які були зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вижницького ВП від 25.02.2020 за №760, від 10.03.2020 за №930, від 30.03.2020 за №1222 та 22.04.2020 за №1583. Поліцією щодо [PERSON] вживалися різні заходи, а саме - були складені протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення насильства в сімї за ст. 173-2 КУпАП та направлені на розгляд до Вижницького районного суду Чернівецької області, а також 23.04.2020 р. Вижницьким відділенням поліції був виданий терміновий заборонний припис серія [NUMBER] стосовно кривдника [PERSON] Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] висновки для себе не зробив, а навпаки бажає їй помститися, погрожує, як особисто так і по телефону, переслідує її через що, 05 травня 2020 р. знову була змушена звернутися телефоном за захистом особисто до начальника Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області. У даний час продовжує існувати реальна загроза продовження домашнього насильства щодо неї з боку чоловіка, тобто існують обгрунтовані ризики настання більш тяжких наслідків для його здоров`я. Просила видати обмежувальний припис про заборону кривднику - [PERSON] , [INFO] перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] та заборонити наближатися на відстань не менше 50 метрів до [PERSON] , [INFO] , місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , а також заборонити [PERSON] , [INFO] переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися зі нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб - строком на 6 місяців. В судовому засіданні представник заявника заяву [PERSON] підтримала просила його задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа, [PERSON] в судовому засіданні заяву на [PERSON] не визнали, вказували на те, що не має потреби встановлювати обмежувальний припис встановлювати не потрібно,оскільки [PERSON] не проживає [ADDRESS] . Заінтересована особа, Вашківецька міська рада в адресованому суду клопотанні просить справу розглядати у їх відсутність. Суд , заслухавши доводи представника заявника [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця проживає у [ADDRESS] у будинку, який належить мені особисто на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,за №70702395 . Із 18 серпня 2014 року заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18.08.2014 р Постановою Вижницького районного суду від 12.07.2018 року по справі №713/1237/18, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу відносно заявниці [PERSON] .. Постановою Вижницького районного суду від 16.07.2018 року по справі №713/1238/18, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене 31.05.2018 року відносно заявниці [PERSON] .. Постановою Вижницького районного суду від 05.03.2020 року по справі №713/314/20, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене 05.03.2020 року відносно заявниці [PERSON] .. Постановою Вижницького районного суду від 17.03.2020 року по справі №713/419/20, згідно якого [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене 17.03.2020 року відносно заявниці [PERSON] 23.04.2020 р. Вижницьким відділенням поліції був виданий терміновий заборонний припис серія [NUMBER] стосовно [PERSON] . Згідно листа Вижницького ВП адресованого Нагірняк Г. за №2231 від 14.04.2020 року Вижницьке відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області інформує, її що звернення відносно колишнього чоловіка [PERSON] розглянуто в частині питань, що відносяться до компетенції поліції. Відомості викладені у зверненні зареєстровано в інформаційно- телекомунікаційній системі ІПНП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 30.03.2020 № 1222. За проведеною перевіркою встановлено, що в даній події присутні ознаки адміністративного правопорушення. Тому при встановленні місця перебування [PERSON] відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.І ст. 173-2 КУпАП та направлено на розгляд до Вижницького районного суду. Подальша перевірка припинена, матеріали списано до справи Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНГТ в Чернівецькій області. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство. Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню,, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо [PERSON] , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства потребуює захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що необхідність встановлення певних обмежень щодо з [PERSON] найшло своє підтвердження, тому вимоги заявниці підлягають до задоволення. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved