Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вище вказаною заявою посилаючись на ту обставину, що рішенням виконкому Суворовської районної у м. Херсоні ради від 12 вересня 2014 року її призначено опікуном над своєю малолітньою внучкою - [PERSON], [INFO]. При цьому, батьком зазначеної малолітньої дитини є [PERSON], який надавав допомогу на її утримання та брав участь у її вихованні. Однак, з 2002 року заявник втратила зв'язок з [PERSON], а вжитими нею заходами встановити місцезнаходження останнього не вдалося. На теперішній час заявник має намір продовжити опіку над своєю внучкою. У зв'язку з чим заявник змушена в порядку окремого провадження подати до суду дану заяву, в якій просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 01 серпня 2002 року. 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VII, згідно з яким розділ VIII Конституції України викладено в новій редакції, а також Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, відповідно до яких процесуальне законодавство має бути приведене у відповідність із зазначеними Законами. Відповідно до нової редакції статті 124 Конституції України та статті 5 Закону № 1402-VIII не передбачено можливості здійснення правосуддя народними засідателями. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку передбаченому ч.4-5 ст. 74 та ч.3 ст. 191 ЦПК України. При цьому, заявник звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що подану заяву про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підтримує і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду заінтересована особа своєчасно повідомлялася належним чином в порядку передбаченому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народилася дитина - дочка [PERSON], про що свідчить копія повторно поновленого свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 29 серпня 2014 року (а.с.4). Рішенням виконкому Суворовської районної у м. Херсоні ради від 12 вересня 2014 року заявника [PERSON] було призначено опікуном над своєю малолітньою внучкою - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного посвідчення № 403 виданого Суворовською районною у м. Херсоні радою 15 вересня 2014 року (а.с.6). Однак, з 2002 року заявник [PERSON] втратила зв'язок з [PERSON], який до цього проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS], надавав допомогу на утримання малолітньої дитини та брав участь у вихованні останньої. При цьому, вжитими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося, про що свідчить копія довідки виданої Суворовським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 12 лютого 2015 року (а.с.3), лист-повідомлення виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради від 18 жовтня 2016 року № 12-548-26/о та лист-повідомлення Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області від 21 жовтня 2016 року № 36/10969. Відповідності до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи вище викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, у зв'язку з чим [PERSON] необхідно визнати безвісно відсутнім з 01 серпня 2002 року, оскільки до цієї дати були одержані останні відомості про відсутнього.

Outcome: approved