Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою по якій просить суд встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності № 13-116 від 02.04.1993 року виданий Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] в рівних частках, дійсно належить померлій [INFO] [PERSON]. Заявник заявлені вимоги обгрунтовує тим, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини, належної померлій [PERSON], оскільки під час перекладу по батькові спадкодавеці з російської на українську мову було допущено розбіжності в написанні повного її ім'я. [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, по якій просила справ розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить суд задовольнити. Заяву про виклик та допит свідків просить не розглядати. Зацікавлені особи до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. [INFO] народилась [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ленінграда 03.12.1960 року, актовий запис № 2024. Згідно вказаного свідоцтва про народження, ім'я батька - «[PERSON]». 25.03.1967 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Одеським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Одеси 25.03.1967 року, актовий запис № 450. Після укладення шлюбу прізвище - [PERSON]. 19.12.1995 року Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO]. [PERSON] була зареєстрована [INFO] з 24.11.1976 року, про що свідчить відмітка Відділу внутрішніх справ Жовтневого райвиконкому. Заявник по справі - [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Одеси 08.05.1971 року, актовий запис № 1003. [INFO] [PERSON] померла, про що 25.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] актовий запис № 976 та 14.07.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровою О.А. заведена спадкова справа № 1/2016 за номером у Спадковому реєстрі 59231343. Спадкоємці, у встановлений законом строк, звернулись із відповідними заявами до нотаріальної контори для прийняття спадщини. 02.04.1993 року, Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано Свідоцтво про право власності за № 13-116, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації, на підставі свідоцтва про право власності, і зареєстровано в реєстровій книзі за № 286 стр. 190 книга 58пр 24.01.1994 року. Підставою звернення до суду стало те, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус не може встановити, що Свідоцтво про право власності № 13-116 від 02.04.1993 року належало померлій [PERSON], у зв'язку із тим, що вона записана у свідоцті як « [PERSON]»,а по паспорту та у свідоцтві про смерть - « [PERSON]». Таким чином підставою звернення до суду стала необхідність прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням вищевикладеного, представлених заявником доказів, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved